09 fre o lor o son - Socialdemokraterna
09 fre o lor o son - Socialdemokraterna
09 fre o lor o son - Socialdemokraterna
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Protokoll del 3<br />
Fredag, Lördag & Söndag<br />
Västeråskongressen<br />
5 – 11 november 2001<br />
I föreliggande protokoll från den 34e ordinarie socialdemokratiska partikongressen<br />
2001 har motioner och partistyrelsens utlåtanden över dessa<br />
inte tagits med. De finns – tillsammans med annat material som tagits<br />
fram för partikongressen – tryckta i separata volymer.<br />
Protokollet är uppdelat i tre delar. Register över anföranden, sak- och<br />
beslutsregister finns längst bak i del 3 på sidorna 275 och 278.<br />
Produktion: AiP Sidverkstad<br />
Tryck: EO Print, oktober 2002<br />
ISBN: 91 532 0541 3<br />
3
4<br />
Innehållsförteckning, del 3<br />
Fredagens förhandlingar<br />
Politiska riktlinjer, dagordningens punkt 10, fortsatt behandling<br />
Fler jobb och ett arbete att må bra med, sid 6<br />
Alla behövs på framtidens arbetsmarknad, sid 15<br />
Ett mänskligare arbetsliv, sid 50<br />
Val, dagordningens punkt 8, fortsatt behandling<br />
Val av partiorgan, sid 65<br />
Politiska riktlinjer, dagordningens punkt 10, fortsatt behandling<br />
Trygg i tider av arbetslöshet, sid 68<br />
Ett Sverige i sammanhållning och utveckling, sid 81<br />
Kunskapen växer när den delas av fler, sid 85<br />
Anförande av Gerhard Schröder, SDP, sid 98<br />
Politiska riktlinjer, dagordningens punkt 10, fortsatt behandling<br />
Kunskapen växer när den delas av fler, sid 102<br />
En ledande IT-nation, sid 105<br />
Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner, sid 1<strong>09</strong><br />
Från jord till bord, sid 135<br />
Lördagens förhandlingar<br />
Politiska riktlinjer, dagordningens punkt 10, fortsatt behandling<br />
En trygg och hållbar ekonomi, sid 157<br />
Med ansvar och förnuft, sid 167<br />
Rättvisa skatter, sid 171<br />
Bruka utan att förbruka, sid 181<br />
Framtiden bygger vi tillsammans, sid 198<br />
Kulturen och medier – utrymme för liv och lust, sid 199<br />
Val, dagordningens punkt 8, fortsatt behandling<br />
Val av partiorgan, sid 214<br />
Politiska riktlinjer, dagordningens punkt 10, fortsatt behandling<br />
Alla behövs på framtidens arbetsmarknad, sid 215<br />
Kulturen och medier – utrymme för liv och lust, sid 217<br />
Anförande av Wanja Lundby-Wedin, LO, sid 223<br />
Politiska riktlinjer, dagordningens punkt 10, fortsatt behandling<br />
Bry dig, bilda dig, bestäm dig!, sid 229<br />
En människa – en röst, sid 238<br />
Söndagens förhandlingar<br />
Politiska riktlinjer, dagordnignens pounkt 10<br />
Övrigt politiskt, sid 252<br />
Människan är målet, sid 253<br />
Anförande av Göran Pers<strong>son</strong>, sid 260<br />
Sakordsregister, sid 275<br />
Innehållsförteckning, sid 278
Fredagen den 9 november 2001<br />
Förmiddagens förhandlingar<br />
Förmiddagens förhandlingar inleddes klockan <strong>09</strong>.00.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Sekreterare: Madelén Pers<strong>son</strong> och Marie Martins<strong>son</strong><br />
Minnesord<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsen: Partivänner! Jag vill att vi reser oss upp och<br />
samlar oss ett ögonblick.<br />
I går fick vi budet att Lasse Wallin dött. Lasse var väl praktiskt taget på<br />
väg till kongressen. Jag skulle tro att det är en av de mest erfarna partiombudsmännen<br />
som nu har lämnat oss. Lasse var inte partiombudsman<br />
just nu, utan nu var han landstingsråd i Östergötland. Han fanns alltid<br />
bland oss på våra kongresser.<br />
Jag känner Lasse sedan min SSU-tid, en fin kamrat och en stor politisk<br />
begåvning. Lasse hade förmågan att se till helheten och att i alla situationer<br />
se en möjlighet. Han var SSU-ombudsman i Östergötland, sedan<br />
i Jämtland, arbetarekommunombudsman i Motala, sedan i Norrköping,<br />
och sedan distriktsombudsman och nu landstingsråd.<br />
Lasse var en oerhört hygglig kille, en bra kompis och dessutom en<br />
mycket varm människa. Det är rätt lustigt, men barn ser ju ofta sådant<br />
som är äkta och sant. I den senaste valrörelsen hade vi också i Östergötland<br />
bestämt oss för lite per<strong>son</strong>valskampanj. Lasse Wallin förekom på<br />
många affischer med sin mycket karakteristiska framtoning. Han var,<br />
skulle jag tro, ungefär lika tveksam till per<strong>son</strong>valet som många av er är<br />
och till sin per<strong>son</strong>s förmåga att attrahera. Han var också säkert av samma<br />
uppfattning som Tage Erlander en gång i tiden var när han såg TV framför<br />
sig. Men barnens reaktion i Östergötland var: Vi vill ha affischen på<br />
den där farbrorn, för han ser så snäll ut. De ringde ner distriktsexpeditionen.<br />
Så fick Lasse barnens omdöme. Vi som känner honom vet att det<br />
var sant. Han är borta, och vi sörjer honom med en stunds tystnad.<br />
Kongressen hedrade minnet av kamraten Lars Wallin med en tyst<br />
minut.<br />
Permission<br />
Anders Lago, Stockholms län, har beviljats permission <strong>fre</strong>dagen den 9<br />
november kl. <strong>09</strong>.00-11.00.<br />
5
6<br />
Dagordningens punkt 10 (fortsatt behandling)<br />
Politiska riktlinjer<br />
Tidigare behandlad på sidan 34 i del 2.<br />
Dagordningens punkt 10.4<br />
Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
Dagordningens punkt 14<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
(Häftena M6 och U6)<br />
Huvudföredragande: Mona Sahlin<br />
Inledningsanförande: Mona Sahlin<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Dagordningens punkt 10.4.1<br />
Inledande textavsnitt<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 19-21)<br />
Föredragande: Mona Sahlin<br />
Inledning av Mona Sahlin<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: God morgon, partivänner!<br />
Hela det här området handlar om några av de, som jag tycker, allra viktigaste<br />
ideologiska frågorna för socialdemokratin: arbete åt alla samt alla<br />
människors lika värde. Så kan kanske vårt viktigaste uppdrag sammanfattas.<br />
Om inte allas möjligheter att försörja sig själva är en ledstjärna, om<br />
inte allas möjligheter att delta i arbetslivet är en realitet, är det väldigt<br />
svårt att klara de övriga uppdragen om välfärden, ekonomin, tillväxten<br />
och rättvisan. Så hänger socialdemokratisk ideologi ihop.<br />
Genom det senaste århundradet har det varit centralt både i vår ideologi<br />
och i vår praktiska politik att aldrig ge upp kampen för jobben, att<br />
alltid söka nya lösningar, nya politiska initiativ och nya reformer, så alla<br />
människors vilja och förmåga att delta i arbetslivet är vår uppgift.<br />
För tio år sedan stod vi i Sverige inför en starkt vikande konjunktur. Vi<br />
gjorde det under en ledning vars statsminister hette Carl Bildt – en regering<br />
som hade orsakat urusla, farligt dåliga statsfinanser, som hade total<br />
brist på kontroll över sin ekonomi och som drevs av en medveten lust att<br />
både avrusta och minska politikens verkningsområde. Det bidrog oerhört<br />
starkt till den massarbetslöshet som härjade i Sverige under en stor del av
1990-talet och vars effekter vi fortfarande känner så oerhört starkt runt<br />
om i Sverige. Ni kommer väl ihåg Carl Bildt – en oerhört ödmjuk och<br />
försynt per<strong>son</strong>, eller hur? Han kallade ju sin egen regering ”den mest<br />
kompetenta regering som Sverige någonsin hade haft”. Det finns ett<br />
uttryck som heter: Det finns inget mer meningslöst än ett kompetent<br />
utförande av sådant som inte alls borde göras. Det tycker jag är en ganska<br />
bra sammanfattning av Carl Bildts regering.<br />
I dag är det på två sätt både likt och olikt början av 1990-talet. Vi står<br />
inte alls i samma utsträckning inför risken av en vikande konjunktur, men<br />
ändå. Vi gör det med statsfinanserna i ordning. Vi gör det med reformer<br />
klara att genomföra, och vi gör det med en regering som inte vill avrusta<br />
politikens möjligheter utan tvärtom. Just i dessa globaliseringens tider<br />
står vi inför nya utmaningar och att finna nya vägar, ständigt beredda att<br />
agera – precis som vår finansminister häromdagen visade. Socialdemokratin<br />
ger aldrig upp kampen om arbete åt alla!<br />
Att sätta upp mål är viktigt. Göran Pers<strong>son</strong> berättade inledningsvis om<br />
hur få det var som trodde på de 4 procenten och möjligheten att halvera<br />
arbetslösheten. Men det gick! På precis samma sätt måste vi fortsätta att<br />
agera på hela detta stora område som handlar om arbete, arbetsmiljö,<br />
arbetsrätt och alla människors lika värde. Det gäller att hålla i och hålla<br />
ut.<br />
Vad vi absolut måste klara och som varit svårt genom tiderna är däremot<br />
att bekämpa arbetslösheten och den dåliga arbetsmiljön, samtidigt.<br />
Det får inte vara konjunkturberoende hur människors hälsa på våra<br />
arbetsplatser runtom i landet är.<br />
Målet här är också väldigt tydligt: Ingen människa som lånar ut sitt<br />
arbete, sina händer och sina tankar till en arbetsgivare ska behöva bli sjuk,<br />
skadad, av sitt arbete. Blir man det ska man hållas ekonomiskt skadeslös.<br />
Blir man det ska man få hjälp med rehabilitering tillbaka till arbetslivet.<br />
Men så ser verkligheten inte ut för alla människor. Vi har blivit allt duktigare<br />
på att hantera många av de gamla problemen på arbetsmarknaden<br />
när det gäller arbetsmiljön. Det handlar om buller, gifter eller krosskador.<br />
De problemen finns kvar, men vi har lärt oss hur vi bekämpar dem med<br />
lagen och med arbetsmiljöarbetet.<br />
Emellertid växer någonting annat fram, vilket många av motionerna<br />
handlar om: stress, utbrändhet, underbemanning, dålig arbetsorganisation<br />
och maktlöshet. Vad en kvinna inom hemtjänsten uttryckte för mig<br />
för några år sedan har jag burit med mig, för det stämmer väldigt väl: ”Jag<br />
har ett oerhört stort ansvar, men jag har så få befogenheter.” Det tror jag<br />
är vardagen för väldigt många. Man älskar sitt arbete och känner ansvar,<br />
men man har inte befogenhet och makt att svara upp mot ansvaret. Detta<br />
är i hög grad en kvinnofråga. Detta är i hög grad ett problem inom vården<br />
och omsorgen. Detta är också i hög grad ett ansvar för oss som<br />
offentliga arbetsgivare. Problemen rör så många delar av vår politik. Det<br />
handlar om hur vi ska få livet att gå ihop.<br />
7
8<br />
Ett av de områden som vi nu jobbar med och som jag vill nämna är till<br />
exempel att det måste bli ett slut på den dåliga behandlingen av många<br />
småbarnsföräldrar på arbetsmarknaden runt om i Sverige. För att vi i<br />
framtiden ska få arbetskraft – det är ett litet tips till alla som inte förstått<br />
detta – om man om 25 år vill ha en 25-årig utbildad arbetare behöver det<br />
bli ett barn i dag. Det tar ju 25 år att få fram en 25-åring. Således måste<br />
man i dag ha en arbetsplats som faktiskt uppmuntrar och hjälper unga<br />
människor som vill ta det enormt stora klivet att bestämma sig för att<br />
skaffa barn.<br />
Det finns många exempel på motsatsen. En arbetsgivare krävde graviditetsprov<br />
innan han anställde en ung kvinna. Lite fascinerande, tycker<br />
jag. Skulle hon lämna prov varje morgon, eller bara en gång? Hur tänkte<br />
den här arbetsgivaren?<br />
Det finns också exempel på babykontrakt, som är olagliga men som<br />
existerar i dag i Sverige. Det gäller arbetsgivare som har mage att säga:<br />
”Skriv på att du lovar att inte skaffa barn, för annars får du inte jobbet!”<br />
Det är ett val – vi talar ju ofta om valfrihet. Jag vill formulera det så här:<br />
Det finns ett val som vi ska se till att ingen ung människa, ingen kvinna,<br />
ska behöva ställas inför. Det gäller frågan: Ska jag skaffa barn, bli<br />
mamma, eller ska jag skaffa jobb och utbildning? Den valfriheten ska<br />
ingen kvinna behöva ställas inför. Vi ska arbeta för både-och!<br />
Det handlar också om arbetstiderna, som måste anpassas efter att vi är<br />
olika, att vi vill olika, att vi är i olika perioder av livet, att vi vill kunna förändra<br />
våra arbetstider i takt med att livet förändras. En del vill jobba deltid.<br />
Andra har fastnat i deltidsarbetslöshet. Jag har en tydlighet som jag<br />
tänker argumentera för här i dag: De ofrivilligt deltidsarbetslösa måste få<br />
rätt till heltid. Det vill jag att partiet står upp för.<br />
Vidare måste vi återupprätta det traditionella arbetsmiljöarbetet.<br />
Skyddsombudens arbete måste värderas högre. Ett systematiskt arbetsmiljöarbete<br />
måste bli en del i alla företags vardag. Företagshälsovården<br />
måste omfatta alla löntagare, inte bara många löntagare. Detta är en<br />
hälsning från vår temagrupp.<br />
Vi måste försvara och modernisera arbetsrätten. Där har vi nu startat<br />
en översyn för att göra arbetsrätten både trygg och modern; de två<br />
sakerna står inte i motsats till varandra. När vi ser över arbetsrätten gör<br />
vi det därför att vi drivs av övertygelsen att trygghet är modernt. En trygg<br />
löntagare är den som vågar göra det nya, vågar pröva det oväntade. Den<br />
otrygge, den rädde, håller fast vid det gamla.<br />
Partivänner, vi ska verkligen se fram emot en valrörelse där vi återigen<br />
mot högern och mot många arbetsgivarorganisationer får gå ut och<br />
kämpa för en trygg arbetsrätt, och den valdebatten ska det bli roligt att<br />
ta med både moderaterna och arbetsgivarna, eller hur?<br />
Det sista området som jag valt att nämna här gäller diskrimineringen i<br />
arbetslivet som är en skam och ett slöseri. Diskriminering handlar om
människor som är funktionshindrade eller som beroende på sitt kön, sin<br />
ålder, sin sexuella läggning eller sin etniska bakgrund inte får den plats på<br />
arbetsmarknaden som de har rätt att kräva.<br />
Jag nämnde en gång att jag var trött på att åka taxi med ingenjörer. Det<br />
blev lite förlöjligat; många verkar tro att det är fråga om en skröna – att<br />
så ser inte Sverige ut. För några veckor sedan var jag i Malmö. Där hade<br />
man tagit detta uttryck på allvar. Man hade gjort en intervju med<br />
Malmös taxichaufförer för att se vilka de var. I Malmö som helhet har 29<br />
procent av den vuxna befolkningen högskoleutbildning. Bland Malmös<br />
taxichaufförer var siffran 49 procent. Där satt de – ingenjörerna, datateknikerna,<br />
advokaterna, lärarna och till och med en och annan läkare.<br />
Kampen mot diskriminering handlar också om detta slöseri. Det måste<br />
bli en större angelägenhet för arbetsgivare, för fackliga organisationer och<br />
för oss som politiker att faktiskt ta till vara mångfalden, motverka diskriminering<br />
och se till att vi lever efter lagarna. Dessa är tydliga, men de<br />
uppfylls inte på alla områden. Vi måste se olikheterna hos oss svenskar<br />
som den tillgång som de faktiskt är och den angelägenhet som detta faktiskt<br />
är för oss alla.<br />
Kampen mot diskriminering är inte minoritetsfrågor; det vill jag verkligen<br />
betona.<br />
Kampen mot diskriminering på grund av kön är inte en kvinnofråga –<br />
som om det bara var kvinnor som har ett kön; det har vi ju alla.<br />
Kampen mot diskriminering på grund av etnisk bakgrund är väl inte<br />
något som berör bara den som kommer från Turkiet eller från Chile –<br />
som det bara var de som har etnisk bakgrund; vi har alla en etnisk bakgrund.<br />
Kampen mot diskriminering på grund av sexuell läggning låter ofta<br />
som att det handlar enbart om homosexuella – som om det bara var de i<br />
hela världen som har en sexuell läggning; det har vi alla, till och med Alf<br />
Svens<strong>son</strong>!<br />
Det är för mig ett sätt att uttrycka det som oftast ses som frågor för<br />
dem – alla människors lika värde. Det får aldrig ses som en minoritetsfråga,<br />
utan det är allas intresse att vi uppfyller det.<br />
Låt oss komma ihåg en sak: Ingen tillhör samhället enbart tolererad<br />
utan också respekterad. Det är en enorm skillnad mellan de uttrycken.<br />
Med arbete åt alla, med en värdig och trygg arbetsmiljö och med kampen<br />
mot diskrimineringen får vi ett mänskligt arbetsliv, med arbete och<br />
trygghet åt alla!<br />
Ordningsfråga – streck i debatten<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
9
10<br />
Debatt<br />
Kerstin Alnebratt, Göteborg: Kamrater! Arbetskraftsbristen är en av de<br />
saker som oroar mig mest. Det är inte så att arbetskraftsbrist bara är<br />
något som kommer att uppstå på lång sikt, utan vi har den redan nu.<br />
Detta tycker jag behöver markeras i texten.<br />
Att jag vill flytta ett stycke har inte bara redaktionella skäl. Det är bra<br />
med arbetskraftsinvandring, men det är också oerhört väsentligt att vi<br />
mycket mer än som görs i dag tar till vara den kompetens som finns här<br />
hemma. Många människor har faktiskt gått arbetslösa mycket länge.<br />
Väldigt många av dem är invandrare, och väldigt många av dem finns i<br />
storstädernas förorter. Detta är ett stort slöseri, och detta skapar stort<br />
utanförskap och stor vanmakt. Därför är det väsentligt att flytta upp<br />
stycket så att det kommer före diskussionen om arbetskraftsbristen.<br />
Detta är väsentligt, men inte bara i vårt program. Än mer väsentligt är att<br />
vi gör det i praktisk handling hemma. Därför måste vi mena allvar när vi<br />
säger att arbetsmarknadspolitiken mycket mer än i dag ska fokusera på<br />
detta. Det är inte, som det ibland heter, en social inriktning av arbetsmarknadspolitiken.<br />
Tvärtom är det i grunden en fråga om tillväxt och<br />
utveckling för att klara produktionen – det gäller såväl välfärden som<br />
näringslivet. Detta måste bli socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik,<br />
och mycket tydligare än i dag! Jag hoppas att föreslagna förändringar vinner<br />
kongressens bifall.<br />
Sandro Scocco,Stockholm: Partivänner! Låt mig nämna några orter – och<br />
jag tror att alla vet vad jag kommer att prata om: Bengtsfors, Degerfors,<br />
Katrineholm och Norrköping. Vi har alla på TV och i nyheter, i medierna<br />
över huvud taget, sett förkrossade människor, bekymrade kommunalråd,<br />
arga klubbordförande och kallsinniga företagsledare. Vad vi<br />
under den senaste tiden sett tycker jag entydigt visar på en sak, nämligen<br />
att vi måste stärka fackets roll i denna process och att vi måste stärka<br />
samhällets inflytande över denna process.<br />
Bästa sättet att i det här läget stärka fackets roll är att verka för att frivilliga<br />
omställningsavtal sluts på arbetsmarknaden. Då får facket något<br />
att förhandla om. Vi måste också se till att främjandelagen, som fungerar<br />
i detta avseende – det gäller att förvarna samhället – inte bara innebär<br />
en informationsplikt utan faktiskt också en plikt att föra en dialog<br />
med samhället om hur denna omställning ska ske.<br />
Det är oerhört viktigt att vi inte hindrar strukturomvandlingen. Men<br />
minst lika viktigt är att människor faktiskt kan acceptera strukturomvandlingen.<br />
När jag är ute och talar med människor känner jag att allt fler<br />
ifrågasätter vad företagen håller på med. Därför måste vi se till att vi ökar<br />
legitimiteten i den här processen. Det handlar om att gå denna väg med en<br />
kombination av omställningsavtal och en skyldighet, via lagstiftning, för<br />
företagen att ingå i en social dialog med samhället. Det är rätt väg att gå!
Bo Olov<strong>son</strong>,Norrbotten: Kamrater! Jag tänker nu representera arbetskraften.<br />
Nu är jag här. Jag gör ett bra jobb och är välutbildad. Nu kommer jag<br />
att bli rörlig (flyttar sig från den ena talarstolen till den andra talarstolen).<br />
Nu är jag här. Jag gör ett bra jobb och är välutbildad.<br />
Vad jag vill visa är att jag inte samtidigt kan vara både här och där. Där<br />
jag inte är lämnar jag ett tomrum efter mig.<br />
Naturligtvis är vi alltså tvungna att göra ett tillägg i riktlinjerna. På<br />
sidan 20, rad 29, måste vi föra in följande formulering: ”De negativa konsekvenser<br />
som arbetskraftens ökade rörlighet kan få för de länder som<br />
för<strong>lor</strong>ar arbetskraft måste beaktas och föras fram inom det europeiska<br />
samarbetet.”<br />
Kent Anders<strong>son</strong>, Skåne: Partivänner! Jag har ett yrkande som lyder som<br />
Kerstin Alnebratts. Dock vill jag lägga till ytterligare ett perspektiv. I den<br />
nya texten står det att vi vill att alla ska tas till vara som står utanför<br />
arbetsmarknaden. Det är alldeles medvetet. Vi lever ju i en verklighet där<br />
skillnaden mellan arbetslöshet och att stå utanför arbetsmarknaden är<br />
väldigt stor på många ställen i Sverige. Vi har ett antal strukturer och<br />
regler som gör att vissa inte räknas till arbetskraften eller står till arbetsmarknadens<br />
förfogande. Därför är det viktigt att ändra de förutsättningarna.<br />
I Malmö finns det tusentals människor som inte har arbete och som<br />
inte haft arbete på väldigt länge men som inte är arbetslösa enligt de regler<br />
som finns i dag. Det är därför viktigt att vi fokuserar på människor<br />
som står utanför arbetsmarknaden, inte på dem som på grund av olika<br />
regler räknas till eller från olika grupper.<br />
Slutligen tillstyrker jag ändringsförslaget.<br />
Anna Eriks<strong>son</strong>, Örebro län: Partivänner! Vi har i partiprogrammet slagit<br />
fast att vi ska visa respekt för värdet av allas insatser i arbetslivet. Jag yrkar<br />
därför på ett tillägg i riktlinjerna. På sidan 20, rad 40, vill jag ha in ett<br />
nytt stycke: ”Också den moderna arbetsmarknaden måste ha utrymme<br />
för den som i arbetsgivarens ögon inte är högproduktiv i alla skeden i<br />
livet. Vi behöver både en stark arbetsrätt och en känsla för moral och<br />
anständighet hos arbetsgivarna.”<br />
Detta yrkande motiveras av det som sker på vissa av våra företag i dag.<br />
Erics<strong>son</strong> i Kumla är ett sådant exempel.<br />
Eva är sjukpensionär på halvtid. Hon vill göra en helhjärtad insats den<br />
tid hon orkar. Hon gör ett bra jobb men klarar inte av de tuffaste arbetsförhållandena.<br />
Eva jobbar på Erics<strong>son</strong> i Kumla. Där har man nu gjort<br />
stora neddragningar. De metallare som blir kvar ska jobba treskift, säger<br />
företagsledningen. Eva och fem kamrater vägrar. De vill klara jobbet på<br />
samma villkor som sina kamrater men kan inte. Kroppen orkar inte med<br />
skiftarbetet. De är bara 6 av runt 1 500 anställda. De har tjänat företaget<br />
länge, 7–27 år. De sex kommer inte att avskedas på grund av arbetsbrist.<br />
11
12<br />
Nej, företaget är mer fantasifullt än så! De erbjuds jobb, med treskift –<br />
jobb som de inte kan ta. Snart kan Erics<strong>son</strong> avskeda några av sina trotjänare<br />
på grund av arbetsvägran.<br />
Vi ska vara stolta över den höga produktiviteten i Sverige, men vi ska<br />
säga ifrån när arbetslivet inte visar vanlig värdighet! De stora företagen<br />
måste klara av att sätta sig ned med facket och fråga: Hur tar vi vara på<br />
arbetsviljan hos dem som inte riktigt klarar av de nya kraven? Det måste<br />
finnas utrymme för fantasi och empati. Den stora multijätten måste ha<br />
något utrymme för den som inte är högproduktiv i alla skeden av sitt<br />
arbetsliv.<br />
Exemplen från Erics<strong>son</strong> i Kumla är ovanligt klumpiga och trista, men<br />
de är inte ensamma. Om inte svenska arbetsgivare tänker om och det inte<br />
finns något utrymme för klokskap, humanism och ansvar får vi ett otäckt<br />
samhälle.<br />
Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Tjänstgörande ordförande:Vi har upptäckt att yrkandet från Ann Hedbom,<br />
Gävleborg, hör hemma under nästa område. Således flyttas Anns yrkande<br />
dit.<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Ordförande! Jag börjar med<br />
framlagda förslag från Kerstin Alnebratt, Göteborg, och Kent Anders<strong>son</strong>,<br />
Skåne, beträffande sidan 20. Det är kloka omflyttningar som de vill göra.<br />
Det är viktigt att vi vågar börja diskutera frågan om arbetskraftsinvandring,<br />
men det är viktigt att göra det i rätt ordning och att vi klarar debatten<br />
om hur vi nyttjar alla dem som redan finns här – detta samtidigt som<br />
vi för diskussionen om arbetskraftsinvandringen. Jag tycker att texten<br />
förbättras med här framställda förslag, som jag yrkar bifall till.<br />
Bo Olov<strong>son</strong>,Norrbotten, den store pedagogen, gjorde en målande liten<br />
promenad mellan talarstolarna. Dessutom är det en riktig beskrivning<br />
som han vill få in. I Västeuropa har vi ibland en tendens att prata om<br />
arbetskraftsinvandringen som om Östeuropa nu blir vår arbetskraftsreserv<br />
– dit vi liksom ska åka och plocka för att klara våra egna problem.<br />
Självfallet har vi ett stort ansvar för att föra diskussionen tillsammans<br />
med dem, också om de negativa konsekvenser som eventuellt kan bli.<br />
Jag yrkar bifall till Bo Olov<strong>son</strong>s tilläggsförslag.<br />
Anna Eriks<strong>son</strong>, Örebro län, talade väldigt väl om ett problem som det,<br />
tycker jag, inte är helt lätt att formulera. Anna vill ha en skrivning som ger<br />
uttryck för att den som i arbetsgivarens ögon inte är högproduktiv i alla<br />
skeden i livet också måste ha ett utrymme på framtidens arbetsmarknad.<br />
Jag tycker att det är viktigt att vi har med oss detta när vi diskuterar arbetsrätten<br />
i framtiden, så jag yrkar bifall också till Annas förslag.<br />
Yrkandet från Sandro Scocco, Stockholm, kan man säga egentligen är<br />
uppdelat i två delar, om än i ett stycke. Den första delen har jag inga problem<br />
med, utan den tycker jag till och med är bra. I allt väsentligt är det
en riktig beskrivning som Sandro här gav, att vi bland annat aktivt måste<br />
främja upprättandet av omställningsavtal. Det skulle vara ett oerhört<br />
effektivt sätt inte bara att stärka facket utan också att få en helt annan<br />
dialog när det handlar om varsel och nedläggningar. Däremot vill Sandro<br />
i sista delen av meningen plötsligt ha en lag om att man måste ingå i en<br />
social dialog. Det har jag väldigt svårt att här rakt upp och ner bifalla.<br />
Kanske kunde vi föra en social dialog här. Om du, Sandro, kunde sätta<br />
punkt efter ”upprättandet av omställningsavtal på arbetsmarknaden” och<br />
stryka resten blir det bifall. Om inte blir det avslag på alltihop. Vad säger<br />
du? Om vi kan enas om detta kan vi lägga fram det här som ett gemensamt<br />
förslag.<br />
Sandro Scocco,Stockholm: Nej! Ibland är livet hårt. Anledningen till detta<br />
nej är faktiskt att Mona ger sken av att det inte finns någon lag här, men<br />
det finns en främjandelag som säger att vid större varsel ska man egentligen<br />
varna samhället lite i förväg, upp till sex månader i förväg. Den<br />
lagen säger: Ni behöver inte ta ansvar – egentligen en tradition av rena<br />
Meidnermodellen. Bara ni talar om för oss att ni inte behöver dem, tar<br />
samhället över och fixar någonting. Samtidigt säger politiker och andra:<br />
Nu vill vi se företagen ta ett ansvar, ett moraliskt ansvar och så vidare.<br />
Det måste vi i så fall också se till att lagstiftningen speglar. Därför måste<br />
det också finnas i lagstiftningen en skyldighet för företagen att ingå i en<br />
social dialog och faktiskt presentera hur de tänker hantera omställningen<br />
av sina anställda. Därför hoppas jag verkligen att kongressen kan bifalla<br />
mitt förslag.<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Den förhandlingen gick alltså<br />
inte. Att det hade hjälpt om vi hade en lag som tvingade oss att föra en<br />
dialog tror inte jag.<br />
Men att tvinga fram diskussionen om omställningsavtal tror också jag<br />
på. Det ställer partistyrelsen sig bakom, och detta har regeringen redan<br />
initierat en utredning om. Jag tror att man måste tvinga fram den här<br />
dialogen, och jag tror att omställningsavtalen verkligen är vägen till det.<br />
Det är ett oerhört viktigt krav och ett viktigt arbete som inte minst LO<br />
har drivit, så där har jag inga som helst problem.<br />
Vi har redan, som Sandro säger, en lag om främjandeinsatserna. Man<br />
kan fråga sig om den fungerar eller inte. Men frågan är om det går att i<br />
lag säga: Ni måste vara moraliska. Frågan är också om det går att i lag<br />
säga: Vi måste ha en social dialog. Det viktiga är ju att ge de fackliga<br />
kamraterna makt och metoder för att kunna förhandla på ett starkare<br />
sätt. Man måste tvinga fram en ordentlig och tydlig dialog med kommuner<br />
och med stat. Det tror jag är vägen, via omställningsavtalen. Jag<br />
har alltså fortfarande svårt att stå här i talarstolen och säga att en lag om<br />
att vara moralisk och ta socialt ansvar och ingå en social dialog är något<br />
som jag kan ställa mig bakom.<br />
13
14<br />
Jag yrkar avslag på Sandros förslag, men då ska ni veta att en stor del av<br />
detta redan finns med i utlåtandet. Omställningsavtalen är en väldigt viktig<br />
insats som jag tror kommer att leda till mycket. Tyvärr yrkar jag<br />
avslag. Sedan får vi se vad kongressen vill.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens förslag till inledande textavsnitt på området Fler jobb –<br />
och ett arbete att må bra med, politiska riktlinjer, sidan 19-21.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Sandro Scocco,Stockholm: Tillägg: ”Till detta ska även läggas en förändrad<br />
strukturomvandling som ökat både arbetstagares och orters utsatthet.<br />
Socialdemokratin vill motverka denna utveckling dels genom att aktivt<br />
främja upprättandet av omställningsavtal på arbetsmarknaden, dels<br />
genom att i lag slå fast företags skyldighet att ingå i en social dialog med<br />
det omgivande samhället vid större varsel.”<br />
Kerstin Alnebratt, Göteborg: Ändring sidan 20, rad 20 efter ”faller”: ”ser<br />
vi hur arbetskraftsbristen ökar”.<br />
Ändring sidan 20, rad 23 efter ”utvecklingen”: ”ger redan nu stora konsekvenser<br />
för svensk arbetsmarknad.”<br />
Ändring sidan 20, raderna 30-36, samt yrkande om att stycket placeras<br />
före det stycke som börjar på rad 24: ”För att då klara tillväxten och<br />
välfärden krävs att vi tar till vara all den kompetens och vilja till arbete<br />
som finns hos de människor som i dag står utanför arbetsmarknaden.<br />
Många är invandrare, många har varit utan arbete länge. Det är en stor<br />
möjlighet, men också en stor utmaning. Ska vi klara det krävs en arbetsmarknads-<br />
och näringspolitik som mycket tydligare än i dag utgår från<br />
just detta.<br />
Det krävs också en reformering av arbetslivet och arbetsorganisationen.<br />
Vi måste få ett arbetsliv som anpassar sig efter människorna, som tar<br />
till vara våra olikheter och som låter oss organisera våra liv och vårt arbete<br />
olika under olika skeden av livet.”<br />
Kent Anders<strong>son</strong>,Skåne: Bifall till Kerstin Alnebratts förslag.<br />
Bo Olov<strong>son</strong>, Norrbotten: Tillägg sidan 20, rad 29: ”De negativa konsekvenser<br />
som arbetskraftens ökade rörlighet kan få för de länder som för<strong>lor</strong>ar<br />
arbetskraft måste beaktas och föras fram inom det europeiska<br />
samarbetet.”<br />
Anna Eriks<strong>son</strong>,Örebro län: Tillägg sidan 20, rad 40: ”Också den moderna<br />
arbetsmarknaden måste ha utrymme för den som i arbetsgivarens ögon
inte är högproduktiv i alla skeden i livet. Vi behöver både en stark arbetsrätt<br />
och en känsla för moral och anständighet hos arbetsgivarna.”<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Bifall till Kerstin Alnebratts<br />
och Kent Anders<strong>son</strong>s förslag beträffande sidan 20. Bifall till Bo Olov<strong>son</strong>s<br />
tilläggsförslag.Bifall till Anna Eriks<strong>son</strong>s förslag. Avslag på yrkandet från<br />
Sandro Scocco.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla Sandro Scoccos tilläggsförslag på sidan 20, rad 15,<br />
att bifalla Kerstin Alnebratts med fleras ändringsförslag på sidan 20,<br />
rad 20,<br />
att bifalla Kerstin Alnebratts med fleras ändringsförslag på sidan 20,<br />
rad 23,<br />
att bifalla Kerstin Alnebratts med fleras ändringsförslag på sidan 20,<br />
rad 30-36,<br />
att bifalla Bo Olov<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 20, rad 29<br />
att bifalla Anna Eriks<strong>son</strong>s tilläggsyrkande på sidan 20, rad 40,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag politiska riktlinjer, sidorna<br />
19-21, inledningsavsnittet i kapitlet Fler jobb – och ett arbete att<br />
må bra med.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.4.1 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 10.4.2<br />
Alla behövs på framtidens arbetsmarknad<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 21-22)<br />
Dagordningens punkt 14.1<br />
Utlåtanden över motioner på området<br />
Alla behövs på framtidens arbetsmarknad<br />
(Häfte M6, sidorna 4-49 och U6, sidorna 4-15)<br />
Föredragande: Sven-Erik Österberg och Elvy Söderström<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande: På grund av att vi har 35 talare anmälda måste<br />
vi redan nu sätta streck i debatten. Jag ska läsa upp alla förslag men vill<br />
först redovisa en rättelse som fanns i kongressbyrån redan tisdagen den 6<br />
15
16<br />
november. I utlåtandehäfte nr 6 ska partistyrelsens förslag till beslut på<br />
sidan 12 kompletteras med att motion 708 föreslås besvarad och med att<br />
partistyrelsen yrkar avslag på motion 710.<br />
Vi har utdelade texter och förslag till skrivningar i riktlinjerna på<br />
sidorna 21 och 22.<br />
Anita Friberg, Värmland, yrkar bifall till motion 677.<br />
Jan-Anders Lindfors, Blekinge, och Kurt Kvarnström, Dalarna, yrkar<br />
bifall till motion 684.<br />
Mikael Rusthoi, Gävleborg, yrkar bifall till motion 690:1.<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg, yrkar bifall till motionerna 690:1, 691, 693:1-2,<br />
694 och 696.<br />
Johanna Svens<strong>son</strong>, Skaraborg, med flera yrkar bifall till motion 691.<br />
Lilly Bäcklund, Västerbotten, med flera yrkar bifall till motion 693.<br />
Christer Erlands<strong>son</strong>, Stockholms län, och Olle Åkerlund, Västernorrland,<br />
yrkar bifall till motionerna 698:1-2 och 699:2.<br />
Hans Schoug,Skåne, yrkar bifall till motion 714:1.<br />
Lars Wegendal, Kronoberg, och Lilly Bäcklund, Västerbotten, yrkar<br />
bifall till motion 717.<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland, och Lars Wegendal,Kronoberg, yrkar bifall<br />
till motion 718:1-3.<br />
Eva Sjöstedt,Skåne, yrkar bifall till motion 683.<br />
Karin Hanqvist,Stockholms stad, yrkar bifall till motion 691:1.<br />
Följande yrkanden finns beträffande de politiska riktlinjerna:<br />
Gunilla Carls<strong>son</strong>, Göteborg, med flera föreslår följande nya text på<br />
sidan 21, rad 10 efter ordet ”jobben”: ”Alla anställda ska ges rätt till heltid.<br />
Deltid ska vara en möjlighet.”<br />
Jan-Anders Lindfors, Blekinge, föreslår följande nya mening på sidan<br />
21, rad 10: ”För att bryta trenden och de negativa konsekvenserna av<br />
dagens allt kortare och lösare anställningsformer kan det bli aktuellt att<br />
verka för en skärpt lagstiftning.”<br />
Jan-Anders Lindfors, Blekinge, med flera föreslår följande ändring på<br />
sidan 21, rad 45: ”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som<br />
det går att försörja sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid ska vara en<br />
rättighet, deltid en möjlighet.”<br />
Lars Wegendal, Kronoberg, föreslår följande tillägg: ”Ideella organisationers<br />
möjligheter som arbetsgivare för funktionshindrade måste stärkas.<br />
Alla behövs.”<br />
Lilly Bäcklund, Västerbotten, vill på sidan 21, rad 14 göra följande<br />
tillägg efter den mening som slutar med ”alla behövs”: ”Fortfarande står<br />
stora grupper utanför arbetsmarknaden, däribland per<strong>son</strong>er med funktionshinder.<br />
För oss socialdemokrater är detta oacceptabelt, varför vi<br />
anser att större resurser måste satsas för att få ned arbetslösheten bland<br />
människor med funktionshinder.”<br />
Ibrahim Baylan, Västerbotten, och Sven Erik Joels<strong>son</strong>, Gävleborg, vill på<br />
sidan 21, rad 33 efter meningen som avslutas med ordet ”centrala” infoga
följande nya mening: ”Därför måste det skapas faktiska förutsättningar<br />
för bedrivande av högskoleutbildningar över hela landet.”<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland, föreslår på sidan 21, rad 35 följande tillägg:<br />
”Den kvalificerade yrkesutbildningen möjliggör för kommuner och<br />
arbetsmarknadens aktörer att agera.”<br />
Hans-Erik Svens<strong>son</strong>, Gotland, föreslår på sidan 21, rad 47 efter orden<br />
”fler jobb och ett arbete att må bra med” följande tillägg: ”Vi ska kräva av<br />
företagen att de ska visa sitt sociala ansvar vid nedläggningar och strukturomvandlingar.<br />
Vi ska också verka för att liknande krav och regler<br />
införs inom EU och FN.”<br />
Gunilla Svantorp, Värmland, yrkar på strykning av följande text: ”I<br />
offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att heltid borde vara<br />
självklart.” I stället föreslår hon följande text: ”Därför ska heltid vara en<br />
rättighet och deltid en möjlighet.”<br />
Teres Lindberg, Stockholm, och Eva Sjöstedt, Skåne, föreslår på sidan<br />
22, raderna 3-4 att meningen ”Undantag från turordningsreglerna som<br />
inte går att pröva i domstol ska avskaffas” ersätts med texten ”Undantag<br />
från LAS turordningsregler för företag med färre än tio anställda ska<br />
avskaffas.”<br />
Mona Bergquist, Västerbotten yrkar avslag på partistyrelsens förslag till<br />
ny text på sidan 22, rad 3 som börjar med orden ”I offentlig sektor”.<br />
Lars Arons<strong>son</strong>, Jönköping, yrkar på sidan 22, raderna 3-7 på strykning<br />
av det nya styckets sista mening, som börjar med orden ”Som ett första<br />
steg vill” och slutar med ”till och med erbjudas heltid”. Meningen ska<br />
ersättas med följande text: ”Därför vill vi socialdemokrater stärka lagen<br />
om anställningsskydd på så sätt att det skrivs in att heltidsarbete ska vara<br />
normen för anställningar och att deltid ska kunna vara en möjlighet via<br />
dispositivitet i LAS eller om den enskilde uttryckligen väljer det.”<br />
Per Pellby, Älvsborgs södra, föreslår att översynen särskilt ska beakta<br />
dem som har stora funktionshinder och små möjligheter att återgå till<br />
den ordinarie arbetsmarknaden.<br />
Per Eriks<strong>son</strong>, Örebro län, yrkar bifall till förslaget från föredraganden<br />
Sven-Erik Österberg.<br />
Hans Schoug,Skåne, yrkar på sidan 21, rad 45 att följande text sätts in:<br />
”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som det går att försörja<br />
sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid ska vara en rättighet, deltid<br />
en möjlighet.” I stället stryks den text som börjar på sidan 22, rad 2<br />
med orden ”Alla kvinnor” och slutar med ”måste motverkas”<br />
Vi sätter streck i debatten och förklarar talarlistan med detta justerad.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att förklara talarlistan justerad och sätta streck i debatten.<br />
17
18<br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
Debatt<br />
Hans-Erik Svens<strong>son</strong>, Gotland: Under det senaste året har det svenska samhället<br />
fått uppleva den ena förnedringen efter den andra. Företag flyr från<br />
och lämnar orter åt sina öden, medan staten och kommunerna får gå in<br />
och städa upp efter dem. Så kan det inte få pågå. Låt mig ge ett exempel.<br />
Vad tror ni att syftet var när Erics<strong>son</strong> sålde sina fabriker till det amerikanska<br />
företaget Flextronics? Jo, det var att man skulle slippa från sitt<br />
sociala ansvar. Man visste att Flextronics inte ens kan stava till uttrycket<br />
socialt ansvar utan placerar arbetstillfällena där de ger den största utdelningen.<br />
När nedläggningen i Visby var klar fick företagsledaren frågan:<br />
Vad tänker ni ta för socialt ansvar nu när 500 människor blir lämnade åt<br />
sitt öde? Svaret till reportern blev: Inte ett dugg mer än vad lagar och<br />
avtal säger.<br />
Därför yrkar jag på en ändring i de politiska riktlinjerna, där jag vill att<br />
sista meningen på sidan 21 ska lyda: ”Vi ska kräva av företagen att de ska<br />
visa sitt sociala ansvar vid nedläggningar och strukturomvandlingar. Vi<br />
ska också verka för att liknande krav och regler införs inom EU och i FN.”<br />
Nu måste vi hjälpas åt med att få ordning på torpet. Bifall till mitt förslag!<br />
Hans Schoug, Skåne: Jag ska försöka klara konststycket att klara två helt<br />
skilda frågor på två minuter. Den första gäller vårt förslag till tillägg i<br />
riktlinjerna på sidan 21 rad 45 som lyder: ”Alla kvinnor och män måste<br />
ha rätt till ett arbete som det går att försörja sig på och de arbetstider som<br />
de vill ha. Heltid ska vara en rättighet, deltid en möjlighet.” Hela<br />
Skånedelegationen står bakom detta förslag. Jag avstår från att vidare<br />
avveckla argumentationen eftersom jag förutsätter att den kommer från<br />
annat håll.<br />
Jag går i stället över till motion 714:1, som jag yrkar bifall till. Skälet<br />
till det är att många med all rätt anser att arbetskraften i Sverige är dyr,<br />
inte beroende på att lönerna är för höga – tvärtom – utan därför att vi<br />
knyter så många avgifter i lönesystemet till mänsklig arbetskraft. Inom<br />
löneområdet ryms källskatt, moms, egenavgifter, fastighetsskatt, bensinskatt,<br />
bilskatt, energiskatt och mycket mer. Utanför själva lönerna ligger<br />
arbetsgivaravgifter och de per<strong>son</strong>alkostnader som de flesta företag har.<br />
Detta leder till att man utnyttjar arbetskraften på ett sådant sätt att<br />
många är utslitna i förväg på grund av att man vill minimera sina kostnader.<br />
På andra håll varslar man och säger upp många människor.<br />
Partistyrelsen har sagt att man ständigt diskuterar om man kan hitta<br />
andra former. Jag menar att om man kunde ersätta de till lönerna knutna<br />
avgifterna med någon form av omsättningsavgift som utgår på verksamheten,<br />
oavsett om intäkterna skapas av mänsklig arbetskraft, maskiner,
ekonomiska transaktioner eller på något annat sätt, skulle man kanske<br />
kunna få en bättre balans i företagens intresse.<br />
Hilde Klas<strong>son</strong>, Uppsala län: Jag yrkar bifall till motion 691 och till ett<br />
tillägg i riktlinjerna på sidan 22 rad 2: ”Heltid ska vara en rättighet, deltid<br />
en möjlighet.” Jag gör det av flera skäl. Det första skälet har att göra<br />
med diskrimineringslagstiftningen, där vi på många områden har kommit<br />
långt, bland annat när det gäller jämställdhet. Ingen ska i dag få diskrimineras<br />
på arbetsmarknaden på grund av kön. Likväl kvarstår en av de<br />
största diskrimineringarna, nämligen att kvinnor i stor utsträckning hänvisas<br />
till deltidsanställningar. Jag menar att detta visar att samhället i<br />
grunden fortfarande accepterar att kvinnor har sämre möjligheter att försörja<br />
sig på sin lön.<br />
Att hänvisa till att parterna ska lösa frågan anser jag vara fel. Man har<br />
hitintills inte kommit någon vart med problemets lösning, utan problemet<br />
har snarare ökat. Givetvis kommer inte en lagstiftning att lösa det<br />
här på en gång, men den skulle ge oss en starkare möjlighet att hävda rätten<br />
till heltid. Varför ska just denna fråga undantas från lagstiftning? Kan<br />
det vara så illa att vi inte ser vidden av den diskriminering som pågår?<br />
Det andra skälet är att om vi ska klara rekryteringen av arbetskraft i<br />
framtiden, måste vi kunna erbjuda arbetstagare bra och rimliga villkor.<br />
Det är till exempel inte okej att ge per<strong>son</strong>al inom vård- och omsorgsyrken<br />
låg lön och sysselsättning på deltid.<br />
Slutligen tycker jag att vi som socialdemokrater väldigt tydligt måste<br />
visa att vi inte accepterar den underordning av kvinnor som nu sker. Först<br />
om vi vågar ta steget att lagstifta om rätt till heltid kan vi säga att vårt<br />
parti är feministiskt.<br />
Inger Segelström, S-kvinnor: Jag yrkar bifall till motion 691 från facken i<br />
Karlskrona. Vi har även diskuterat den i temagruppen. Jag yrkar naturligtvis<br />
också på konsekvensändringar i riktlinjerna. Eftersom partiet har<br />
skrivit historia och blivit feministiskt är det dags att kvinnor får samma<br />
rättigheter som män och möjlighet att välja arbetstid oavsett var man bor<br />
eller arbetar.<br />
S-kvinnor presenterade i början på året en enkätundersökning om heltid<br />
och deltid. Vi hade frågat alla s-råd inom landsting och kommuner<br />
vad de ansåg om heltid och deltid. Vi konstaterade att det går alltför<br />
långsamt framåt. Fortfarande arbetar 40 procent av kvinnorna deltid. I Skvinnors<br />
undersökning kunde vi också konstatera att det ser lika illa ut i<br />
privat sektor. Inom handeln arbetar till och med fler kvinnor deltid än<br />
inom offentlig sektor.<br />
När S-kvinnorna och LO:s ordförande Wanja Lundby-Wedin drev den<br />
här frågan i partistyrelsen fick vi stryk. Partistyrelsen talar bara om den<br />
ofrivilliga deltiden, men vi tycker inte att det räcker. Många kvinnor kän-<br />
19
20<br />
ner att de inte har möjlighet att välja arbetstid eftersom arbetsgivaren<br />
bestämmer den ensidigt.<br />
Lagstiftning är den enda möjligheten om vi anser att kvinnors rättigheter<br />
är värda någonting. Vi tar inte i vårt motionsförslag ställning till<br />
vilket slags lagstiftning som ska införas eller till vad lagstiftningen ska<br />
innehålla. Kravet är en lag om heltid som norm.<br />
I tisdags röstade ni igenom att vårt parti ska bli feministiskt. Ni sade<br />
att kvinnorna har en underordnad ställning, men ni uttalade också att ni<br />
vill göra något åt detta. Nu får ni den första chansen till det. Alltså bifall<br />
till motion 691 om att kvinnor äntligen ska ges samma rättighet som<br />
män att jobba heltid och att man ska kunna välja deltid om man själv vill<br />
det.<br />
Jan-Anders Lindfors, Blekinge: Jag kommer att argumentera för och tillstyrka<br />
två motioner, nämligen 691 och 684. Båda belyser aktuella frågeställningar<br />
på den svenska arbetsmarknaden.<br />
I motion 691 föreslås att kongressen ska ställa sig bakom förslaget att<br />
verka för en lagstiftning om rätt till heltid och möjlighet till deltid.<br />
Liknande motioner har tidigare varit uppe till behandling bland annat på<br />
våra kongresser. Resultatet har i princip blivit att man ansett att det är ett<br />
berättigat krav men att därefter ingenting hänt. För mig och övriga<br />
motionärer är detta en fråga om rättvisa och jämställdhet. Kvinnorna är<br />
överrepresenterade när det gäller deltidsanställningar. Det är inte så, som<br />
man ibland kan få ett intryck av, att detta är en företeelse bara inom<br />
offentlig sektor, utan förhållandet är detsamma över i stort sett hela<br />
arbetsmarknaden.<br />
Det skulle vara olyckligt om frågan än en gång får en behandling som<br />
innebär att man inte tillgodoser det som det verkligen handlar om: allas<br />
rätt till ett arbete som det går att försörja sig på, vilket nästan alltid innebär<br />
ett heltidsjobb.<br />
Det är nu dags att sätta ned foten och bifalla motion 691. Jag yrkar<br />
också bifall till de textändringar i riktlinjerna som föreslagits på sidan 21,<br />
rad 45.<br />
Jag går över till motion 684. Argumenten för att bifalla den är många<br />
och välkända. Vi kan alla dagligen per<strong>son</strong>ligen eller via medierna se konsekvenserna<br />
av dagens allt kortare och lösare anställningsförhållanden.<br />
Förutom att vi tyvärr redan har ett a- och b-lag och kanske till och med<br />
ett c-lag på arbetsmarknaden och på våra arbetsplatser torde det väl<br />
numera inte råda något tvivel om att dessa förhållanden bland annat<br />
påverkar de vikande födelsetalen. Jag yrkar bifall till motion 684.<br />
Olle Åkerlund, Västernorrland: Jag ska beröra motionerna 698:1-2 och<br />
699:2. De handlar om lönegaranti vid konkurs. I den första attsatsen<br />
krävs att vi ska höja taket. Det tycker också partistyrelsen, men tryckfels-
nisse måste ha varit framme, för man skriver i sitt utlåtande att motionen<br />
ska anses besvarad. Man hänvisar till att vi bör avvakta en utredning som<br />
föreslår fyra basbelopp. Det skulle vara en rejäl förstärkning av lönegarantin.<br />
Vi har många fina lagar på arbetsmarknaden, men för dem som drabbas<br />
av att det bolag där de arbetar går i konkurs är ersättningen bara hälften<br />
värd. De blir till exempel av med de semesterpengar som de har sparat.<br />
Vi har en bra semesterlag, som säger att man kan spara semesterpengar,<br />
men de kan alltså försvinna. I lagen om anställningsskydd föreskrivs<br />
att man ska kunna ha upp till sex månaders uppsägningstid. Det är<br />
bra eftersom det kan ge en omställningstid innan man drabbas av arbetslösheten.<br />
Jag har dock som ombudsman en lång erfarenhet av företagskonkurser<br />
och vet att det inte alltid blir så. I ett fall fick en medlem som<br />
skulle ha haft sex månaders uppsägningstid 14 dagar!<br />
Jag yrkar bifall till motion 698:1-2 och motion 699:2.<br />
Margreth Johns<strong>son</strong>, Norra Älvsborg: Med all respekt för partistyrelsens<br />
utlåtande över motionerna angående heltid och deltid vill jag säga att<br />
faktum kvarstår: Rätten till fast arbete på heltid och en lön som man kan<br />
leva på är för många kvinnor en illusion. Det ofrivilliga deltidsarbetet är<br />
fortfarande det största jämställdhetsproblemet på arbetsmarknaden.<br />
Motionsutlåtandet andas onödiga motsättningar mellan lag och avtal. Jag<br />
tycker att detta inte får göras till ett problem. Det kan lösas först med lag<br />
och sedan med avtal mellan arbetsmarknadens parter, på samma sätt som<br />
skett i fråga om andra lagar och avtal inom arbetsrätten.<br />
Jag tycker att vi som socialdemokrater nu ska gå från ord till handling<br />
även i denna viktiga jämställdhetsfråga. I de politiska riktlinjerna från<br />
partikongressen 1997 angavs en väldigt tydlig färdriktning på det här<br />
området, nämligen ”att vi ska bygga ett samhälle där alla kvinnor och<br />
män ska ha rätt till heltidsarbete för att klara försörjningen”. Vi ska nu<br />
visa att viljan finns att klara detta. Lagstiftningen behövs. Ingen ska<br />
längre sväva i tvivelsmål om var vi socialdemokrater står i denna viktiga<br />
fråga.<br />
Det handlar inte bara om anställningar i kommuner och landsting utan<br />
om hela arbetsmarknaden. Alla anställda ska ha rätt till heltid, och deltid<br />
ska vara en möjlighet. Jag yrkar därför bifall till motion 691. Jag yrkar<br />
också på sidan 21, rad 10 på följande tilläggstext efter ordet ”jobben”:<br />
”Alla anställda ges rätt till heltid, och deltid ska vara en möjlighet.”<br />
Sven-Erik Österberg, partistyrelsens föredragande: Jag skulle inledningsvis<br />
vilja knyta an lite till begreppen heltid och deltid. När jag i går<br />
kväll funderade på vad jag skulle ta upp i det här avsnittet kom jag att<br />
tänka på att jag för några veckor sedan besökte Hälla köpcenter i<br />
Västerås för att titta på TV-mottagare och stereoapparater. De expediter<br />
21
22<br />
som jag då möttes av var idel unga grabbar med heltidsanställningar. När<br />
jag sedan följde med min hustru till Hennes & Mauritz möttes vi huvudsakligen<br />
av kvinnliga expediter anställda på deltid.<br />
Hälla köpcenter i Västerås är inte på något sätt unikt. Så här ser det ut<br />
på de flesta håll i Sverige. Det finns betydligt fler exempel på detta. Det<br />
är också väldigt vanligt inom offentlig sektor.<br />
Detta är inte acceptabelt. Vi ska inte kalla oss ett föregångsland i fråga<br />
om jämställdhet om vi inte vill se att det är på det här sättet. Bilden måste<br />
naturligtvis förändras. Heltid måste vara en rättighet och deltid en möjlighet.<br />
Följderna av ofrivillig deltid är väl kända i denna krets: allt från en<br />
lön som det inte går att leva på till svårigheter med att få bostad, få lån<br />
med mera.<br />
Det viktigaste måste nu vara att alla goda krafter sluter sig samman och<br />
åstadkommer resultat ute i verkligheten. Jag har under de dagar när vi lite<br />
grann vid sidan av kongressen har diskuterat denna fråga förstått att det<br />
varit så här under lång tid. Också tidigare kongresser har diskuterat frågan.<br />
Eftersom alla är överens om att något måste göras, tycker jag att det<br />
är viktigt att snarast uppnå önskvärt resultat. Låt oss alltså fokusera på att<br />
vi faktiskt ska göra någonting.<br />
Som jag ser det måste målet vara att ingen ska behöva jobba deltid mot<br />
sin vilja. Heltid måste bli en rättighet för den som så önskar och deltid<br />
en möjlighet, som också har sagts tidigare här. För att kunna nå ett<br />
snabbt resultat i denna viktiga fråga fordras det ett starkt omedelbart<br />
engagemang från alla i beslutsfattande ställning. Jag misstänker att det i<br />
denna lokal finns ett antal per<strong>son</strong>er i sådan ställning att de faktiskt<br />
omedelbart kan få igenom beslut i sina olika organ, kommunfullmäktige,<br />
landstingsfullmäktige och arbetarekommuner, som faktiskt också kan<br />
motionera om det här.<br />
Vi har ett ansvar för att handla nu i denna fråga. För att ytterligare förstärka<br />
möjligheterna att nå ett snabbt resultat är partistyrelsen beredd att<br />
förstärka befintlig lagstiftning så att deltidsanställda kan kräva att få heltidsanställning.<br />
Det går faktiskt att göra detta ganska omgående. Jag har<br />
därför också ett förslag till ny text i riktlinjerna på sidan 22, rad 1.<br />
Först ska följande mening strykas: ”Ofrivillig deltid och timanställning<br />
måste motverkas. I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att<br />
heltid borde vara självklar.”<br />
I stället införs följande text:<br />
”Alla människor måste ha ett arbete som det går att försörja sig på.<br />
Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas. Heltid ska vara<br />
rättighet och deltid en möjlighet. I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i<br />
dag så stora att heltid borde vara självklart. Det vilar ett stort ansvar på<br />
oss som offentliga arbetsgivare att erbjuda sådana arbetstider och arbetsvillkor<br />
inom vård och omsorg så att det blir attraktiva arbetsplatser med<br />
inflytande och delaktighet. Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera att
stora grupper inte får möjlighet till heltidsanställningar. Både inom<br />
offentlig och privat sektor arbetar framför allt många kvinnor mot sin<br />
vilja på deltid. Det är en viktig jämställdhetsfråga att få den arbetstid<br />
man själv önskar. Som ett första steg vill vi stärka anställningsskyddslagstiftning<br />
på så sätt att deltidsanställda erbjuds heltid.”<br />
Låt oss föra en bra debatt som också leder till ett beslut, framför allt för<br />
de ofrivilligt deltidsanställdas skull!<br />
Ann-Christin Ahlberg,Älvsborgs södra: Rätten till heltid är den viktigaste<br />
jämställdhetsfråga som vi har just nu. Det är kvinnorna som har de ofrivilliga<br />
deltidstjänsterna, ofta med en lön som det inte går att leva på och<br />
som i framtiden även ger en dålig pension. I vissa kommuner, som<br />
Finspång och Tanum, har över 80 procent av kommunalarna deltidstjänster,<br />
och i en del kommuner får man inte ens efter tio år en heltidstjänst.<br />
Det här kan vi inte acceptera.<br />
Hur ska en kvinna våga satsa på framtiden med barn, familj, utbildning<br />
och ett boende som hon vill ha, när hon som kvinna diskrimineras lönemässigt,<br />
får sämre anställningsvillkor och dålig pension och dessutom<br />
inte har rätt till en heltid? Arbetsmarknadens parter har haft alltför lång<br />
tid på sig att komma till rätta med detta. De har misslyckats. Därför<br />
måste vi hjälpa till med en lagändring. Då det redan i dag är brist på per<strong>son</strong>al<br />
är det resursslöseri att inte ta till vara den kompetens som finns för<br />
att göra deltid till heltid för dem som så önskar, bland annat genom att<br />
använda olika arbetstidsmodeller som är bra både för arbetsgivaren och<br />
för per<strong>son</strong>alen och som inte för med sig en ökad kostnad.<br />
Vi som tillhör ett feministiskt parti kan väl inte mena att vi ska diskriminera<br />
kvinnor. Eller ska vi tvingas göra som vi gjorde med de politiska<br />
uppdragen och låta varannan deltid gå till männen? Nej, låt det bli:<br />
Heltid en rättighet, deltid en möjlighet. Jag yrkar bifall till motion 691<br />
och till att förslaget om heltid en rättighet, deltid en möjlighet skrivs in<br />
på sidan 21, rad 10 i de politiska riktlinjerna.<br />
Ibrahim Baylan, Västerbotten: Jag har två yrkanden, men jag vill först<br />
säga att det som jag just nu visar upp för er är en kondom. För väldigt<br />
många unga tjejer ute på arbetsmarknaden är preventivmedel i dag det<br />
enda anställningsskyddet. Det är inte helt ovanligt att man när man<br />
kommer hem från BB har fått ett brev från arbetsgivaren, och det är då<br />
oftast inte fråga om ett gratulationsbrev utan tyvärr inte alltför sällan ett<br />
brev om uppsägning på grund av arbetsbrist, som det heter.<br />
Jag tycker att det här är en ordning som måste förändras, om vi verkligen<br />
tror på ett barntillåtet arbetsliv. Fackförbundet HTF har gång på<br />
gång visat i olika undersökningar att arbetslivet inte är barntillåtet. Jag<br />
yrkar bifall till motion 677.<br />
Det andra förslaget gäller riktlinjerna sidan 21, rad 33. Där slår partistyrelsens<br />
föredragande fast att möjligheterna till distansutbildningar är<br />
23
24<br />
centrala. Låt oss då ge faktiska möjligheter att bedriva högskoleutbildning<br />
i hela landet. Därför föreslår jag att man lägger till: ”Därför måste<br />
det skapas faktiska förutsättningar för bedrivande av högskoleutbildningar<br />
över hela landet.”<br />
Monica Haider, Kronoberg: Ordförande! Partikamrater! I stycket Alla<br />
behövs på en framtida arbetsmarknad har man inte nämnt någonting i<br />
riktlinjerna om lönebidrag. Men i temagruppen i måndags togs det upp,<br />
och nu har partistyrelsen gjort ett tillägg på sidan 22, rad 21 som vi i<br />
Kronobergsdelegationen ställer oss bakom och som lyder: ”Oberoende av<br />
konjunkturläget har arbetshandikappade svårt att få ett arbete. En samlad<br />
översyn behövs, bland annat av lönebidragen, Samhall och skyddat<br />
arbete hos offentliga arbetsgivare så att den med funktionshinder kan<br />
känna trygghet i arbetslivet.”<br />
Jag drar alltså tillbaka mitt yrkande på sidan 21, rad 6. Jag yrkar bifall<br />
till partistyrelsens tilläggsförslag.<br />
Även arbetshandikappade behövs på en framtida arbetsmarknad. Det<br />
kan inte nog betonas. Samhall har ett viktigt uppdrag som många med<br />
mig tycker att man i dag inte helt och fullt lever upp till. Många<br />
Samhallsanställda har i dag en otrygg tillvaro, speciellt när inriktningen<br />
på verksamheten ändras. I arbetet med att få till stånd övergångar från<br />
Samhall till den reguljära arbetsmarknaden är lönebidragen ofta avgörande<br />
för att övergången ska lyckas över huvud taget. Därför kan vi inte<br />
glömma bort denna viktiga arbetsmarknadsåtgärd.<br />
Per Pellby,Älvsborgs södra: Ordförande! Partivänner! Jag yrkar bifall till<br />
partistyrelsens förslag i de politiska riktlinjerna som innebär en samlad<br />
översyn av bland annat Samhall. Det gör jag för att Samhall inte längre<br />
med nuvarande förutsättningar på ett tillräckligt bra sätt klarar sitt uppdrag<br />
att stödja arbetshandikappades återgång till den ordinarie arbetsmarknaden.<br />
Jag har också ett tilläggsyrkande. Samhall har i grunden ett gott uppdrag.<br />
Men lönsamhetskrav, konjunkturavmattning och konkurrenssituation<br />
gör att Samhall inte längre klarar uppdraget. Samhalls lönsamhetskrav<br />
innebär att verksamheten ska minska. I den region som jag<br />
kommer ifrån motsvarar den minskningen 450 per<strong>son</strong>er. Det är enskilda<br />
arbetshandikappade som drabbas av denna nedskärning, särskilt de<br />
arbetshandikappade som har minst möjligheter att återgå till den ordinarie<br />
arbetsmarknaden. Ofta är det samma per<strong>son</strong>er som är i behov av<br />
mest stöd.<br />
Jag yrkar därför att det ska göras ett tillägg i de politiska riktlinjerna på<br />
sidan 22, rad 21 om att den kommande översynen särskilt ska beakta de<br />
som har stora funktionshinder och små möjligheter att återgå till den<br />
ordinarie arbetsmarknaden.
Birgitta Nils<strong>son</strong>,Skåne: Ordförande! Partivänner! Frihet och jämlikhet är<br />
honnörsord för socialdemokraterna. Det har vi skrivit in i vårt partiprogram.<br />
Men det omfattar faktiskt inte alla. De kvinnor som ofrivilligt jobbar<br />
deltid och vill jobba heltid för att kunna försörja sig på sitt jobb har<br />
ingen frihet.<br />
Partistyrelsen hänvisar i sitt yttrande till att det är arbetsmarknadens<br />
parter som ska komma överens. Jag tror att de flesta förbund klarar av<br />
detta, men inte alla.<br />
Sven-Erik Österberg talade om förändringar i riktlinjerna, och de innebar<br />
en förbättring. Men han uteslöt något viktigt som står i motion 691,<br />
att man ska verka för en lagstiftning. Jag tycker att det är vikigt att vi håller<br />
fast vid det.<br />
Jag har jobbat med facklig-politisk samverkan i många år. Det som vi där<br />
inte når fram till avtalsvägen försöker vi åstadkomma lagstiftningsvägen.<br />
Det är tid att vi lagstiftar om heltid. Jag yrkar bifall till motion 691.<br />
Carina A Elgestam, Kronoberg: Ordförande! Kongressledamöter! Jag vill<br />
börja med att yrka bifall till motion 691, Heltid en rättighet – deltid en<br />
möjlighet.<br />
Dessutom vill jag göra följande tillägg i riktlinjerna sidan 21, rad 1:<br />
”Alla anställda ges rätt till heltid, deltid ska vara en möjlighet.” Med<br />
detta instämmer jag i Margreth Johns<strong>son</strong>s yrkande.<br />
Sven-Erik Österbergs kompromissförslag angående riktlinjerna är inte<br />
tillräckligt. Vi är inte nöjda med skrivningen om deltid och ofrivillighet.<br />
Den håller inte. Vi vill ha lagstiftning, och det vill vi ha nu. Man har pratat<br />
om detta under många år, och nu måste det hända någonting.<br />
Under kongressen har partiet fattat ett beslut om att vi ska bli ett feministiskt<br />
parti. Det är i dag som vi kan visa att vi menar allvar med det, att<br />
vi kan gå från ord till handling. Därför hoppas jag att vi i dag kan rösta<br />
för en lagstiftning om att heltid ska bli en rättighet och deltid ska bli en<br />
möjlighet.<br />
Det finns landsting och kommuner som har varit föregångare. Denna<br />
vecka har Lessebo kommun i Kronobergs län fattat beslut om att erbjuda<br />
sina anställda möjlighet att jobba heltid. Lessebo kommun har ett kvinnligt<br />
kommunalråd. Man kan fundera över om det finns något samband<br />
mellan att man har en kvinna som är kommunalråd och att man där går<br />
till handling.<br />
Det handlar om lika värde och lika rätt. Rösta för heltid en rättighet –<br />
deltid en möjlighet!<br />
Sven Erik Joels<strong>son</strong>, Gävleborg: Partivänner! Jag hade för en tid sedan möjlighet<br />
att besöka Skottland och ”the great Glasgow area”. Där har man i<br />
dag ett arbetskraftsbehov på 7-8 procent och en arbetslöshet på 11 procent.<br />
Men dessa två grupper kommunicerar inte med varandra. Precis på<br />
samma sätt kommer det att bli i stora delar i vårt land.<br />
25
26<br />
Med de erfarenheter som vi från skogslänen har är det en fullständig<br />
nödvändighet att distansutbildningen fortsätter att byggas ut. Det är den<br />
möjlighet till högskoleutbildning som finns tillgänglig för oss.<br />
Om vi inte ska hamna i den situationen att vi får en kvarstående hög<br />
arbetslöshet som löper över år och om vi inte har möjlighet att lokalt<br />
utbilda människor så att de får den kompetens som de behöver, då kommer<br />
vi inte att överleva på sikt.<br />
Därför vill jag instämma i Ibrahim Baylans yrkande om att vi ska foga<br />
in i riktlinjerna på sidan 21, rad 33 att det ska skapas faktiska förutsättningar<br />
för bedrivande av högskoleutbildningar över hela landet.<br />
Gunilla Carls<strong>son</strong>, Göteborg: Partivänner! Alla människors rätt till sin<br />
egen försörjning är grunden för att kvinnor och män ska kunna leva som<br />
jämlika. Utan en möjlighet till egen försörjning kan vi inte bli jämlika<br />
och jämställda.<br />
En starkt bidragande orsak till att det är svårt för många kvinnor att få<br />
en lön som går att leva på är att de är ofrivilligt deltidsarbetande. Detta<br />
innebär inte bara att man får en låg lön. Det hänger ofta också ihop med<br />
att man erbjuds färre eller inga möjligheter till kompetensutveckling.<br />
Dessutom får man sämre villkor i socialförsäkringarna. Därför måste heltid<br />
bli en rättighet och deltid en möjlighet.<br />
Inom detaljhandeln arbetar 63 procent av alla kvinnor deltid, trots att<br />
en stor del av dem vill arbeta mer. Detta innebär att många av dem är deltidsarbetslösa<br />
trots att det råder arbetskraftsbrist inom branschen. Detta<br />
tyder på en dålig planering av arbetet och visar att en bättre arbetsorganisation<br />
skulle kunna ge många fler heltidsarbete.<br />
Arbetsgivare, främst inom de kvinnodominerade servicearbetena, har<br />
inget intresse av att komma till rätta med detta. Tvärtom ser de en möjlighet<br />
att använda sig av deltidare för att få fler per<strong>son</strong>er att bolla med.<br />
Detta är för mig ett hänsynslöst sätt att se på människor och att utnyttja<br />
dem.<br />
Med detta som bakgrund yrkar jag bifall till motion 693 där det krävs<br />
att partistyrelsen aktivt ska arbeta för att LAS huvudregel blir en tillsvidareanställning<br />
på heltid och att deltids- och visstidsanställning blir en<br />
möjlighet för den enskilde.<br />
Dessutom yrkar jag att det görs följande tillägg i riktlinjerna på sidan<br />
21, rad 10 efter ”jobben”: ”Alla anställda ges rätt till heltid. Deltid ska<br />
vara en möjlighet.”<br />
Ingvor Bergman,Skaraborg: Rätten till arbete är för oss socialdemokrater<br />
en självklarhet. Rätten till heltidsarbete ska självfallet också vara en<br />
rättighet. För mig är det en av våra allra viktigaste jämställdhetsfrågor.<br />
Men när det gäller deltidsarbete är vi kvinnor fortfarande klart överrepresenterade.
Vi är därför också överrepresenterade när AMS redovisar sina siffror<br />
över antalet deltidsarbetslösa. Dessa kvinnor står – som det så vackert<br />
heter – till arbetsmarknadens förfogande och är hänvisade till att sitta<br />
hemma och vänta på att telefonen ska ringa och att det ska komma ett<br />
eventuellt erbjudande om fyllnadstid för att på så sätt fylla upp till en heltidstjänst.<br />
Låt oss äntligen få slut på det här!<br />
I partistyrelsens utlåtande över motion 691 hänvisar man till det uppdrag<br />
som regeringen har gett AMS för att man ska ta krafttag gentemot<br />
de arbetsgivare som har ett stort antal deltidsarbetslösa. Jag är medveten<br />
om att det går framåt, men det går alldeles för långsamt. Genom denna<br />
åtgärd kommer man bara åt dem som för tillfället befinner sig inom<br />
vård- och omsorgsyrken. Vi är medvetna om att problemet är lika stort<br />
inom Handels och Hotell- och Restauranganställdas förbund.<br />
Det har funnits gott om tid för att lösa problemet för de kvinnor som<br />
är deltidsarbetslösa. Nu är det lagstiftning som återstår.<br />
Jag yrkar bifall till motion 691.<br />
Lars Wegendal, Kronoberg: Partivänner! Här behandlar vi frågor om att<br />
alla människor ska ha en likvärdig möjlighet att vara en del av arbetsmarknaden,<br />
att alla – inte bara flertalet – ska ha rätt till ett utvecklande<br />
arbete, att alla – inte bara flertalet – ska få ta del av en arbetsgemenskap<br />
och delaktighet i arbetslivet.<br />
Situationen för de arbetshandikappade har förändrats och försämrats.<br />
Samtidigt har antalet arbetshandikappade ökat avsevärt under senare år.<br />
Jag skulle vilja påstå att det i dag sker en systematisk utslitning av människor<br />
ute i företagen, inte i alla men i många – för många.<br />
Så länge som man som anställd orkar fullt ut är man en god anställd.<br />
Då kan man till och med få utvecklande arbetsuppgifter och ta del av<br />
företagets per<strong>son</strong>alsociala verksamhet. Någon gång kan man till och med<br />
få ett lönepåslag. Men när man blir utsliten och får problem med nacken,<br />
ryggen eller om man börjar dricka – då är ljudet i skällan ett helt annat.<br />
Efter bolagiseringen av Samhalls verksamhet har koncernen formulerat<br />
många fina mål, men i dag känns det inte alltid som att koncernen,<br />
och indirekt staten, lever upp till de vackra orden om den välformulerade<br />
verksamhetsidén. Man lägger ned verksamheter, tvingar de anställda att<br />
pendla långa avstånd och att byta till arbetsuppgifter som inte passar vare<br />
sig per<strong>son</strong>lighet eller arbetshandikapp.<br />
Jag instämmer i det som man från Strömsunds arbetarekommun<br />
beskriver. Det är dags för ett resolut ingripande av ägaren, staten, genom<br />
näringsministern. Jag yrkar bifall till motion 718.<br />
I flera motioner tar man upp lönebidragstaket. Jag yrkar bifall till<br />
motion 717 från Kiruna arbetarekommun.<br />
Det är nu dags att höja lönebidragstaket, tycker jag. Ett särskilt problem<br />
är föreningslönebidragen, som jag nu inte hinner prata om. Jag<br />
27
28<br />
yrkar bifall till det tillägg som lyder: ”Ideella organisationers möjligheter<br />
som arbetsgivare för funktionshindrade måste stärkas.”<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Ordförande! Partikamrater! Antalet per<strong>son</strong>er<br />
med funktionshinder utgör en växande del av vår befolkning. Förslitningsskador,<br />
olika medicinska handikapp, psykisk sjukdom, olyckor,<br />
allergier, utvecklingsstörning eller missbruk kan vara orsaker till att<br />
många i dag ställs utanför den ordinarie arbetsmarknaden.<br />
Syftet med Samhall har allt sedan starten varit att skapa meningsfulla<br />
och utvecklande arbeten för dessa arbetshandikappade människor.<br />
Alternativet har annars varit arbetslöshet eller förtidspension, det vill<br />
säga utanförskap.<br />
Staten är fortfarande ägare till Samhallkoncernen och borde ta ett<br />
rejält arbetsgivaransvar för verksamheten. Varje minskning av Samhalls<br />
jobb på individnivå är enligt SOCSAM-utredningen 23 000 kronor<br />
dyrare för staten än exempelvis a-kassa. Det finns alltså ingen logik i den<br />
pågående nedrustningspolitiken. Den är inte ens ekonomiskt försvarbar.<br />
Den pågående avvecklingen av Samhallanläggningar gör att redan hårt<br />
drabbade arbetshandikappade i vårt land känner stigande oro och olust.<br />
Det är dags för ett resolut ingripande av ägaren staten. Behovet av särskilt<br />
organiserade arbeten för funktionshindrade ökar. Samtidigt vet vi att<br />
insatserna är samhällsekonomiskt lönsamma.<br />
Jag yrkar därför att samhällets insatser för att skapa meningsfulla och<br />
utvecklande arbeten för per<strong>son</strong>er med arbetshandikapp inte längre ska<br />
underställas kommersiella villkor, utan att statliga medel ska tilldelas allt<br />
efter konstaterat behov av särskilt organiserade arbeten för denna befolkningsgrupp,<br />
samt att dessa arbeten sprids geografiskt på ett sådant sätt att<br />
ingen arbetshandikappad tvingas till långpendling eller avflyttning från<br />
bostadsorten.<br />
Jag drar tillbaka den tredje attsatsen.<br />
Jag har i dag uppdraget utifrån Bengt Lindqvists bemötandeutredning<br />
att kompetensutveckla avdelningschefer, per<strong>son</strong>al och förtroendevalda i<br />
Strömsunds kommun i bättre bemötande av funktionshindrade. Även<br />
utifrån Bemötandeutredningen och inte minst utifrån Monas inledningsanförande<br />
om diskriminering finner jag starka skäl att bifalla min<br />
motion.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland: Partivänner! Jag ska säga någonting om sidan 21<br />
i riktlinjerna. Rubriken är Nyckeln till sysselsättning är kunskap. Vi har<br />
också sagt – och det gäller också tidigare partiprogram – att i det framtida<br />
samhället är nyckeln till sysselsättning kunskap.<br />
Vad är det för nyckel som man har i kommunerna? Jo, jag anser att en<br />
av de finaste nycklar som vi har fått är den kvalificerade yrkesutbildningen.<br />
När vi skapar förutsättningar för att ge möjligheter att erbjuda
företag, fack, anställda och arbetslösa kvalificerad yrkesutbildning på<br />
orter som inte har en högskola är det bland de finaste näringspolitiska<br />
insatser som vi har kunnat göra.<br />
Därför saknar jag i texten på sidan 21, rad 35: ”Den kvalificerade yrkesutbildningen<br />
(KY) möjliggör för kommuner och arbetsmarknadens<br />
aktörer att agera.”<br />
Vi har möjlighet att reagera över olika program, men med en sådan här<br />
textändring har vi möjlighet att fortsätta att agera för den fulla sysselsättningen<br />
via en bredare kunskap.<br />
Jag yrkar bifall till mitt förslag när det gäller tillägget på sidan 21.<br />
Lilly Bäcklund, Västerbotten: Ordförande! Kongressdeltagare! På två<br />
minuter ska jag plädera för två motioner och ett helt nytt tillägg. Jag<br />
tycker att vi har en bra gemensam rubrik här: Alla behövs på framtidens<br />
arbetsmarknad.<br />
Jag ska börja med motion 717 som handlar om en höjning av taket för<br />
de lönebidragsanställda. Den som var uppe näst före mig i talarstolen var<br />
inne på samma linje. Jag tror att kongressen har förstått betydelsen av att<br />
det nu är dags att höja detta tak, inte som någon av tidningarna skrev<br />
häromdagen, att det var lönen som skulle höjas. Lönen för de som har<br />
lönebidragsanställning bestäms av kollektivavtal. Däremot är skillnaden<br />
mellan lönen och taket det som var och en får stå för. Vad händer med<br />
föreningslivet om vi inte gör någonting åt detta? Tidigare talare har också<br />
betonat vikten av att alla behövs på arbetsmarknaden.<br />
I anslutning till detta vill jag göra ett tillägg i riktlinjerna på sidan 21,<br />
rad 14. Det lyder: ”Fortfarande står stora grupper utanför arbetsmarknaden,<br />
däribland per<strong>son</strong>er med funktionshinder. För oss socialdemokrater<br />
är detta oacceptabelt varför vi anser att större resurser måste satsas för<br />
att få ned arbetslösheten bland människor med funktionshinder.”<br />
Så över till den andra motionen. Det finns ett antal motioner på detta<br />
område, och nu tycker jag att det är dags att vi som parti bestämmer oss<br />
för hur vi vill ha det med deltiderna.<br />
I inledningen av vårt partiprogram som vi antog i tisdags sägs följande:<br />
”Varje människa ska vara fri att utvecklas som individ, råda över sitt eget<br />
liv och påverka det egna samhället.” Hur ska de per<strong>son</strong>er som bara har en<br />
deltid kunna vara fria att utvecklas som individer när de är så otrygga i<br />
sin vardagsekonomi?<br />
Jag yrkar alltså bifall till motion 693 och avslag på partistyrelsens utlåtande<br />
över den motionen.<br />
Mikael Rusthoi, Gävleborg: Kamrater! Jag yrkar bifall till motion 693. Jag<br />
anser att lagstiftningen måste skärpas. Heltid är grunden.<br />
Jag yrkar även bifall till en förändring i texten i riktlinjerna, sidan 21,<br />
rad 25: ”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som det går att<br />
29
30<br />
försörja sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid ska vara en rättighet,<br />
deltid en möjlighet.”<br />
Ska vi få bukt med det stora problemet med stress, dålig arbetsorganisation<br />
med mera, framför allt inom den offentliga sektorn och då främst<br />
på kvinnodominerade arbetsplatser, måste vi som socialdemokrater ta<br />
ansvar för att man får till en anställningstrygghet och en arbetstid som<br />
ger en lön som kan leva på.<br />
Många vill i dag gå upp i arbetstid, men de nekas detta. Därför yrkar<br />
jag bifall till mitt yrkande. En lagstiftning måste till om facken ska kunna<br />
vara med och ha inflytande över arbetsorganisationen på arbetsplatserna.<br />
Peter Gustavs<strong>son</strong>, Uppsala län: Efter att ha haft dubbel heltid här ett par<br />
dagar ska vi nu diskutera rätten till enkel heltid för alla. Vi vill bygga ett<br />
samhälle där alla kvinnor och män ska ha rätt till heltidsarbete för att<br />
klara sin egen försörjning. Det sades under kongressen 1997. Redan då<br />
uttalade alltså kongressen att rätt till heltid ska gälla.<br />
Vad har hänt sedan dess? Vad har partistyrelsen gjort för att realisera<br />
rätten till heltid? Ja, man har lagt ansvaret på arbetsmarknadens parter,<br />
och fackliga företrädare har slagit sig blodiga för rätten till heltid. Men<br />
de har faktiskt inte lyckats.<br />
På arbetsmarknaden är arbetsgivaren den starkare parten. Det svenska<br />
arbetslivet ger fortfarande arbetsgivaren rätten att anställa och avskeda<br />
per<strong>son</strong>al, leda och fördela arbetet. Den främsta inskränkning mot detta<br />
är lagen om anställningsskydd och resten av arbetsrätten.<br />
LO-kongressen har entydigt uttalat att om man ska göra heltid till en<br />
rättighet måste en lagändring till.<br />
I vårt partiprogram står det att i kampen mellan arbete och kapital står<br />
vi på arbetets sida. Vår facklig-politiska samverkan bygger på att arbetarrörelsens<br />
politiska gren genomför de krav som växer utifrån erfarenheten<br />
på arbetsplatserna. Ett feministiskt parti måste också i praktisk handling<br />
ta strid så att kvinnor slutar att betraktas som en andra rangens arbetskraft<br />
som inte behöver jobba heltid därför att någon annan försörjer<br />
familjen.<br />
Visst är det bra med skarpa skrivningar i riktlinjerna – det har vi haft<br />
förr. Men det handlar om varför vi har en kongress. Jo, för att de krav på<br />
samhällsförändringar som finns också ska bli till praktisk politik.<br />
Låt oss gå från ord till handling, kamrater! Stöd motionskraven på<br />
lagstiftning om rätt till tillsvidareanställning på heltid som LAS<br />
huvudregel!<br />
Mona Bergquist, Västerbotten: Partikamrater! Jag har längtat efter att vi<br />
skulle få en debatt om detta. Jag är alldeles övertygad om att kongressen<br />
fattar ett beslut som är positivt för oss kvinnor.<br />
Jag vill göra ett tillägg i riktlinjerna på sidan 22, rad 1 efter ”vi vill ha”.<br />
Där vill jag lägga till: ”Heltid ska vara en rättighet och deltid en möjlighet.”<br />
Jag yrkar bifall till det.
Jag vill också yrka bifall till motion 693 och avslag på partistyrelsens<br />
förslag till ny skrivning på sidan 22, rad 3.<br />
Ofrivilligt deltidsarbete är utan tvekan ett av de största jämställdhetsproblemen<br />
på dagens arbetsmarknad. Det innebär att kvinnorna förvägras<br />
möjlighet till en lön som det går att leva på. Dessutom innebär en<br />
påtvingad deltid risk att man fastnar i ett arbete med låg lön och små<br />
utvecklingsmöjligheter.<br />
Det är de i de kvinnodominerade yrkena inom LO, till exempel inom<br />
Handels, Hotell- och Restaurang samt Kommunal som är värst drabbade.<br />
Genom LO:s undersökning Ohälsans trappa vet vi också att det är<br />
LO-kvinnorna som har den sämsta hälsan. Den ofrivilliga deltidsarbetslösheten<br />
är en orsak.<br />
Det är först när man har en trygg anställning och en trygg inkomst<br />
som det är möjligt att skaffa bostad, låna pengar och planera sitt vardagsliv.<br />
Innan dess är det många som inte vill bilda familj. Att det föds<br />
alldeles för få barn i dag har en stark koppling till att många yngre, framför<br />
allt kvinnor, arbetar deltid och därmed saknar ekonomisk trygghet.<br />
<strong>Socialdemokraterna</strong> står för jämställdhet, jämlikhet och alla människors<br />
lika värde. Men är då inte dessa kvinnor värda att vara ekonomiskt<br />
oberoende?<br />
Som avslutning vill jag tacka Lilly Bäcklund som är kommunalråd i<br />
Lycksele. Hon har faktiskt insett att detta är en ideologisk och inte en<br />
ekonomisk fråga.<br />
Christer Erlands<strong>son</strong>,Stockholms län: Ordförande! Partivänner! Det finns<br />
ett annat avsnitt som är mycket viktigt inom det här området som handlar<br />
om rättvisa. Ytterst handlar det om barnens rätt i samhället. Det gäller<br />
lönegarantin.<br />
Tryggheten för anställda, de som har jobb i dag, är väldigt liten utifrån<br />
en sak: Man vet inte när företaget går i konkurs. Ägarna själva kan begära<br />
att företaget ska försättas i konkurs. Andra fordringsägare kan också försätta<br />
företaget i konkurs. Och vad gäller då för de anställda enligt nuvarande<br />
lagstiftning? Jo, det finns ett tak på lönegarantin som uppgår till<br />
100 000 kronor. Låt mig exemplifiera vad detta innebär.<br />
Det kan gälla en vanlig löntagare som har under medelvärdeslön – låt<br />
oss säga 15 000 kronor i månaden. En konkurs sker vanligen vid löneutbetalningstillfället.<br />
Då får han 15 000 kronor. Sedan har han en uppsägningstid<br />
enligt lagen om anställningsskydd på sex månader. Redan då har<br />
han passerat 100 000 kronor, och han har också rätt till semesterersättning,<br />
Har han dessutom planerat för en semester med familjen i fem<br />
veckor kan han glömma det. Nu är vi uppe i 159 150 kronor, och han har<br />
bara rätt att få ut 100 000 kronor. Hur ska dessa barn få en semester och<br />
en trygghet? På vilket sätt får de vuxna en möjlighet att söka ett annat<br />
arbete och få hjälp?<br />
31
32<br />
Vi måste se över detta. Därför yrkar jag att det i riktlinjerna skrivs in:<br />
”Den statliga lönegarantin är i sammanhanget ett viktigt inslag för tryggheten<br />
på arbetsmarknaden. Såväl regler som nivåer bör följa arbetsmarknadens<br />
utveckling och funktionssätt, detta för att på ett bra sätt ge det<br />
skydd som är syftet med lönegarantin.”<br />
I övrigt yrkar jag bifall till motion 698:1-2 och motion 699:2. Det<br />
behövs också en förlängning av bevakningsperioden.<br />
Johanna Svens<strong>son</strong>,Skaraborg: Kamrater! Jag jobbar som undersköterska i<br />
Falköpings kommun. I vår kommun finns det många per<strong>son</strong>er som arbetar<br />
i skolan och omsorgen som vill ha en högre sysselsättningsgrad. De<br />
vill ha heltidstjänst i grunden.<br />
Jag arbetar själv 80 procent, men jag har små barn. Det kan vara olika<br />
skeden i livet då man vill arbeta mindre, men heltid ska vara en rättighet<br />
och ligga som grund för anställningen och deltid ska vara en möjlighet.<br />
För mig är frågan om heltid och deltid också en jämställdhetsfråga.<br />
När den tekniska förvaltningen på kommunen annonserar ut tjänster är<br />
det alltid fråga om heltid när det gäller vaktmästare. När det gäller jobb<br />
i vård, skola och omsorg rör det sig om 66,5 procent eller 73,2 procent.<br />
Är det rättvist?<br />
De erfarenheter som vi har fått när vi har arbetat med deltidsarbetslösheten<br />
gör att vi ser nödvändigheten av en lagstiftning också för att<br />
uppnå ökad jämställdhet och jämlikhet på arbetsmarknaden.<br />
Jag yrkar bifall till motion 691.<br />
Anita Fridberg, Värmland: Ordförande! Partikamrater! Jag vill börja med<br />
att tacka Mona Sahlin för ett mycket bra inledningsanförande som jag<br />
tror stärkte många av oss.<br />
Därefter vill jag yrka bifall till motion 677. Den handlar om föräldraförsäkringen<br />
som inte ska betala uppsägningstiden åt arbetsgivarna.<br />
Det talas om att det föds för få barn i Sverige. Det är kanske inte så<br />
konstigt med tanke på att unga kvinnor vid anställningsintervjuer får frågan<br />
om de tänker skaffa barn. När får våra unga män den frågan?<br />
Gravida kvinnor blir uppsagda när de glada i hågen berättar sin nyhet<br />
att de är gravida, eller också blir de omplacerade under föräldraledigheten.<br />
I värsta fall får de ett uppsägningsbrev på posten. Småbarnsföräldrar<br />
går också miste om högre befattningar och om löneförhöjningar.<br />
Det är den tid då man halkar efter som allra mest.<br />
Ska det födas fler barn framöver krävs det en förändring när det gäller<br />
både attityder och lagstiftning. Vi måste göra arbetslivet mer barntillåtet.<br />
En ändring i lagen om anställningsskydd bör införas för att minska risken<br />
för att bli uppsagd under föräldraledigheten.<br />
Tänk på framtiden och stöd motion 677!
Gunilla Svantorp, Värmland: Ordförande! Ombud! För mig har det länge<br />
varit en självklarhet att enda vägen att gå för att någon gång komma i mål<br />
när det gäller heltidstjänster är genom lagstiftning. Alla människors lika<br />
värde pratar vi om, om och om igen. Ska vi leva upp till dessa fina ord<br />
kan vi inte år efter år tillåta ofrivilliga deltidsanställningar och anställningar<br />
där man inte kan välja sin arbetstid.<br />
Vi har fastslagit att vi inte accepterar de maktstrukturer i samhället<br />
som placerar människor i en underordnad position. Det har vi klart och<br />
tydligt sagt. Då måste vi också visa detta i praktisk handling och inte tillåta<br />
ofrivilliga deltidsanställningar och anställningar där man inte kan<br />
välja sin arbetstid som faktiskt placerar människor i en underordnad<br />
position.<br />
I dag använder vi våra pengar på ett märkligt sätt. Man säger att man<br />
inte har råd att anställa alla på heltid, att det skulle rasera ekonomin.<br />
Samtidigt får de deltidsanställda arbeta mertid som betalas i form av fyllnadslön<br />
och kvalificerad övertidslön. Man låter även våra få heltidsanställda<br />
arbeta upp till taket för den övertid som är tillåten med ökade<br />
sjukskrivningar som följd.<br />
Varför tar vi inte den enklaste och ekonomiskt mest fördelaktiga vägen,<br />
att lagstifta om heltid? Det är ett måste att lagstifta om heltid om vi ska<br />
kunna rekrytera nya människor till alla våra arbetsplatser. Ungdomar<br />
accepterar inte att arbeta deltid. De vill kunna leva på sin lön, och detta<br />
är ett måste för att de till exempel ska kunna skaffa barn.<br />
Det duger inte att säga att de som är i arbete i dag inte vill arbeta heltid.<br />
Då måste man analysera orsaken till att de säger så.<br />
Jag yrkar bifall till motion 691.<br />
Sedan vill jag i riktlinjerna på sidan 22, rad 2 stryka meningen som<br />
börjar med ”I offentlig sektor …” och ersätta den med: ”Därför ska heltid<br />
vara en rättighet och deltid en möjlighet.”<br />
Håkan Holm, Värmland: Kamrater! Man kan tro att detta är en samlad<br />
attack från Värmland, men det var inte planerat så.<br />
Rätten till heltid är en fråga som vi har drivit inom fackföreningsrörelsen<br />
under mycket lång tid. Men det är bara att erkänna att vi inte har<br />
lyckats. Därför går vi nu tillbaka till det parti som vi en gång startade och<br />
ber om hjälp.<br />
Detta är ett klassiskt sätt att en gång för alla lösa denna orättvisa fråga.<br />
Det är en jämställdhetsfråga och det är en klassfråga – en fråga som bara<br />
ett parti kan lösa, nämligen vårt parti.<br />
Den skrivning som föreslås räcker inte. Nu krävs en lagstiftning som<br />
gäller hela arbetsmarknaden, en lagstiftning som ger alla rätt till heltid<br />
och en möjlighet till deltid.<br />
Jag yrkar bifall till en ändring i riktlinjerna och bifall till motion 691.<br />
33
34<br />
Sekreterare: Peter Anders<strong>son</strong> och Ulf Nordlinder<br />
Teres Lindberg, Stockholm: Ordförande! Partikamrater! Egentligen<br />
borde jag kanske prata om gravida kvinnors situation på arbetsmarknaden,<br />
men det tänker jag inte göra. I stället ska jag prata om problemet<br />
med partistyrelsens formuleringar när det gäller turordningsreglerna.<br />
I de politiska riktlinjerna på sidan 22, rad 3 står det att utläsa: ”Undantag<br />
från turordningsreglerna som inte går att pröva i domstol ska avskaffas.” Jag<br />
instämmer i det, förutsatt att man med denna formulering menar att man<br />
ska ta bort de försämringar av arbetsrätten som miljöpartiet tillsammans<br />
med de borgerliga partierna nyligen genomförde.<br />
Men när jag läser detta slås jag av att det lika väl skulle kunna betyda:<br />
Undantag i turordningsregler som blivit ett resultat en av uppgörelse<br />
mellan parterna ska kunna prövas i domstol. Det får inte råda några tvivel<br />
om vad vi menar i våra politiska riktlinjer.<br />
Därför yrkar jag att meningen på sidan 22, rad 3 omformuleras till att<br />
lyda: ”Undantag från lagen om anställningsskydds turordningsregler för<br />
företag med färre än tio anställda avskaffas.”<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Alla som jobbar deltid gör det<br />
ju inte ofrivilligt, och det måste man väl ändå få lov att säga. Många av<br />
dem som jobbar deltid gör det därför att det passar dem. Många av dem<br />
som jobbar deltid gör det för att det är ett eget val. Långt ifrån alla av<br />
dem vill fastna där för all evighet, under hela sitt arbetsliv.<br />
Det är alltså den ofrivilliga deltiden som partistyrelsen har valt att<br />
fokusera på. Då är det tre saker som vi är överens om och som jag vill<br />
upprepa så att det verkligen är klart.<br />
Det ena är att vi i riktlinjerna ska skriva in följande mening: ”Heltid<br />
ska vara en rättighet, deltid en möjlighet.” Om detta är alla överens. Den<br />
formuleringen är perfekt. Den ska finnas med i riktlinjerna.<br />
Det andra är att vi måste göra något nu. Det räcker inte att vi själva,<br />
som i alla fall är i offentlig sektor och har makten till så stor del, säger<br />
vad vi vill. Vi måste uppenbarligen göra mer.<br />
Det tredje är att vi måste lagstifta. Det är där det skiljer sig åt, för här<br />
börjar många ombud och partistyrelsen från två olika håll. Många av er<br />
säger: Vi måste börja med att alla jobb enligt lagen ska vara heltidsjobb,<br />
och därifrån får man förhandla ned det. Det tycker inte partistyrelsen är<br />
någon speciellt bra väg. Vi säger: Vi måste lagstifta, men just utifrån att<br />
det är de ofrivilliga deltiderna som vi måste åt. Har man deltid och vill<br />
gå upp till heltid, ska man ha lagstiftningen på sin sida. Det har man inte<br />
i dag. Den räcker inte, den är för svag. Det är vi beredda att ändra.<br />
Att det behövs en lagstiftning är vi överens om. Men varför gå omvägen,<br />
partivänner? Varför inte koncentrera vår kraft på det vi som arbetsgivare<br />
själva kan göra och på det som vi kan ändra i lagen, så att vi ger
alla ofrivilliga deltidare rätten till en lön och en arbetstid som de vill ha.<br />
Så lagstifta nu, men mot den ofrivilliga deltidsarbetslösheten. Det är partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Inger Karls<strong>son</strong>, Halland: Rätt till heltid, möjlighet till deltid. Hur många<br />
i den här lokalen är för jämställdhet? Alla, hoppas jag. Och detta är en<br />
jämställdhetsfråga tillika kvinnofråga. Jag säger: Sluta diskriminera kvinnorna!<br />
Varför, tror ni, är det så svårt att locka ungdomar till vården? Tjänstgöringsgraden<br />
är en orsak. Varför stannar inte killarna kvar inom vården<br />
efter genomgången utbildning? Heltid är för dem ett krav. Låga tjänstgöringsgrader<br />
och erbjudanden om att därutöver arbeta som springvikarie<br />
upp till heltid gör att de aldrig kan planera sin fritid tillsammans med<br />
familj och vänner. De vet aldrig när arbetsgivaren hör av sig och säger till<br />
dem att de behövs på arbetsplatsen. Många kan inte tacka nej, för de<br />
stämplar upp till heltid. I så fall kan de bli avstängda från möjligheten att<br />
stämpla. Pengarna behövs för försörjningen, för att få ekonomin att gå<br />
ihop. De kan även straffas en andra gång i livet, den dagen de går i pension.<br />
Därför vill jag yrka bifall till motion 691.<br />
Eva Sjöstedt,Skåne: Det är helt orimligt att det populistiska vänsterpartiet<br />
ska stå ensamt i valrörelsen med kravet på att återställa LAS.<br />
Jag yrkar bifall till motion 683. Jag yrkar också på en strykning på sidan<br />
22, rad 3 i riktlinjerna samt på en ändring enligt följande: ”Undantag från<br />
LAS turordningsregler för företag med färre än tio anställda ska avskaffas.”<br />
En motion från miljöpartiet fick stöd av de borgerliga partierna i riksdagen.<br />
Regeringen tvingades att lägga fram förslaget. Hela den socialdemokratiska<br />
riksdagsgruppen röstade emot förslaget. Den otrygghet,<br />
den orättvisa och den utslagning som har blivit effekten ser vi som jobbar<br />
fackligt dagligen. Det är numera fritt fram för arbetsgivaren.<br />
Kamrater, låt oss slå bort myten om att försämringen i LAS har tillkommit<br />
genom socialdemokraterna. Låt oss ändra tillbaka det här. Mer<br />
än två tredjedelar av alla anställda arbetar i företag med mindre än tio<br />
anställda.<br />
Bifall det här yrkandet, kamrater!<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Partikamrater! Jag har också begärt<br />
ordet för att lämna lite synpunkter på detta med den orättfärdiga deltiden,<br />
som framför allt drabbar unga flickor.<br />
Jag har själv en dotter som fick ett deltidsjobb som första anställning.<br />
En kille som anställdes efteråt fick heltid. Det känns oerhört bittert att<br />
se denna flicka gå ut i arbetslivet med glädje och lust och sedan mötas av<br />
35
36<br />
det här näringslivet som inte ville ta till vara henne, som inte ville ge<br />
henne en lön så att hon kunde försörja sig, som inte kunde ge henne lön<br />
så att hon kunde få en egen bostad. Hon fick ingen möjlighet att känna<br />
att hon behövdes.<br />
Vi har velat tillräckligt länge, tycker jag, i den här frågan. Mona Sahlin<br />
tar upp detta med de ofrivilliga deltidsarbetande. Ja, är min dotter ofrivilligt<br />
deltidsarbetande? Det är inte så lätt för en 18-åring att kräva en<br />
heltidstjänst av arbetsgivaren fast arbetsgivaren bara erbjuder henne 75<br />
procent.<br />
Nej, nu är det färdiglekt. Nu måste vi lagstifta. Vi har kört med den frivilliga<br />
vägen så länge. Men inte ens våra partivänner i kommun- och<br />
landstingsledningar har verkligen tagit det här på allvar, utan tjejerna<br />
används som konjunkturregulatorer och budgetregulatorer. Detta kan<br />
inte få fortsätta.<br />
Jag yrkar bifall till Mona Bergquists med fleras yrkande om att nu ska<br />
det lagstiftas, att nu ska heltid vara en rättighet och deltid en möjlighet.<br />
Christina Zedell, Stockholms län: En förutsättning för att skapa ett förtroende<br />
för en stark och väl fungerande offentlig sektor är att den kan<br />
till<strong>fre</strong>dsställa de framtida behoven av vård och omsorg. Det betyder att<br />
det måste finnas kompetent och tillräckligt med per<strong>son</strong>al som vill arbeta<br />
inom de här områdena. Om vi menar någonting med vad vi säger om den<br />
offentliga sektorns utveckling, kräver det att vi skapar förutsättningar för<br />
dem som väljer att arbeta inom de här verksamheterna. För att lyckas<br />
rekrytera och utveckla per<strong>son</strong>al som i dag är anställda måste vi visa och<br />
tydliggöra att vi som är arbetsgivare i kommuner och landsting satsar på<br />
en per<strong>son</strong>alpolitik som gör oss mer attraktiva som arbetsgivare.<br />
Det är i huvudsak kvinnor som arbetar inom vård och omsorg. Här<br />
återfinns de lägsta lönerna och de lägsta sysselsättningsgraderna på hela<br />
vår arbetsmarknad. Inom denna sektor har endast fyra av tio heltidsanställningar.<br />
Inom de närmaste åren är rekryteringsbehovet inom vårdsektorn oerhört<br />
stort. Det gäller nu att förändra förutsättningarna för dem som kan<br />
tänka sig att välja den här sektorn som ett arbetsområde. Vi måste därför<br />
tillskapa arbeten som ger möjlighet till egen försörjning, och då handlar<br />
det om heltidsanställningar. Det finns inte längre några kvinnor som har<br />
en anställning endast för att dryga ut familjens hushållskassa. En anställning<br />
och ett yrke ska ge möjlighet till försörjning, oavsett om man arbetar<br />
inom vård, omsorg eller annat nyttigt arbete.<br />
Jag yrkar bifall till motion 691.<br />
Lars Arons<strong>son</strong>, Jönköping län: Partikamrater! Nu har vi möjlighet att visa<br />
om vi menar allvar med att vi är ett feministiskt parti eller inte.<br />
Inom detaljhandeln arbetar cirka 63 procent av kvinnorna deltid. En<br />
mycket stor del av dem gör detta ofrivilligt. Det finns till och med riks-
täckande butikskedjor som inte anställer någon med annat än 20-timmarsvecka.<br />
Accepterar man inte detta får man inte anställning.<br />
Deltidsarbete leder till en massa övriga problem, inte bara lönen. Man<br />
får mindre kompetensutveckling, det är svårare att avancera och reglerna<br />
inom dagens a-kassa innebär också att många kvinnor måste säga upp<br />
sina fasta anställningar.<br />
Grunden för kvinnans befrielse är rätten till arbete, och inte bara det,<br />
utan det är också rätten till ett arbete som det går att försörja sig på. Med<br />
de låga löner som det är inom de kvinnodominerande yrkena krävs heltid.<br />
Det är nästan så att man skulle kunna säga minst heltid.<br />
Arbetsgivarna inom handeln säger att med dagens öppettider går det<br />
inte att ha några heltidsanställningar. Ja, men vad enkelt då, för i så fall<br />
är det ju bara att begränsa öppettiderna inom handeln så löser vi det problemet.<br />
I övrigt är det inte sant. Männen inom handelns område har oftast heltid.<br />
Likadant är det inom den offentliga sektorn. Nog har polisen och<br />
räddningstjänsten, som har flest män, heltidstjänster trots att man där<br />
också har öppet dygnet runt, eller ta vaktmästare, de som jobbar på den<br />
tekniska sidan och så vidare.<br />
Nej, kamrater, avtalsvägen fungerar inte trots alla olika försök. Det är<br />
nog nu. Nu måste vi gå den politiska vägen.<br />
Jag drar tillbaka mitt ursprungsyrkande om ändring i riktlinjerna till<br />
förmån för motion 693.<br />
Stina Lindberg, Halland: Ordförande, partikamrater! Heltid är en rättighet,<br />
deltid en möjlighet. Ja, detta krav har S-kvinnor drivit i årtionden.<br />
Ändå har ingenting hänt. Det är dags att sluta diskriminera kvinnor.<br />
Fortfarande är det cirka 40 procent kvinnor som arbetar deltid. Är det<br />
någon här som hört om män som arbetar deltid, 40 procent? Rätten till<br />
heltid är en viktig jämställdhetsfråga för både män och kvinnor.<br />
Som kommunpolitiker får vi inte falla till föga när det sägs att det inte<br />
går att fixa ett schema för heltid inom omsorgen. Det är klart att det går<br />
om viljan finns. Kan man flyga till månen, måste man kunna fixa ett<br />
schema för heltid så att även kvinnor kan försörja sig på sitt arbete, eller<br />
hur?<br />
Var finns jämställdheten när de som vill ha ett heltidsarbete inte får det<br />
fast vi lever på 2000-talet? När det nu inte hänt någonting på årtionden<br />
måste vi gå lagstiftningsvägen.<br />
Är det någon här som inte vill kunna försörja sig på sitt arbete? Nej,<br />
jag visste det. Då röstar vi för en lagstiftning om heltid en rättighet, deltid<br />
en möjlighet.<br />
Jag yrkar bifall till motion 691, och hela Hallandsdelegationen står<br />
bakom yrkandet.<br />
37
38<br />
Kurt Kvarnström, Dalarna: Kongresskamrater! Jag vill först tacka de föredragande<br />
för den lyhördhet de har visat för mitt förslag när det gäller att<br />
stärka anställningstryggheten.<br />
Jag vill också yrka bifall till de förslag som har kommit fram under det<br />
arbete som har föregått den här diskussionen. Samtidigt vill jag yrka<br />
bifall till motion 684. Jag vill understryka den inriktning som det här jobbet<br />
fortsättningsvis måste ha genom att yrka bifall till motionen.<br />
Under 1990-talet har bestämmandet när det gäller anställningsformerna<br />
alltför tungt vägt över i arbetsgivarens vågskål ute på arbetsplatserna.<br />
Jag inser att de fackliga organisationerna har ett stort ansvar för att<br />
driva frågorna om just anställningsformerna. Samtidigt tror jag att frågorna<br />
har en stor betydelse i kampen om heltid som vi också diskuterar.<br />
Vi i de fackliga organisationerna har inte nått ända fram, och vi behöver<br />
ett ökat stöd för ett framgångsrikt arbete på de här områdena via en förstärkt<br />
lagstiftning.<br />
Jag yrkar bifall till motion 684.<br />
Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsen: Ordförande, kamrater! Inte överraskande<br />
ska också jag tala om rätten till heltid.<br />
Jag tycker att det är bra att partistyrelsen ser att det behövs en lagstiftning<br />
i frågan. Det är bra att vi är överens om det. Men på två väsentliga<br />
punkter haltar det förslag som partistyrelsen lägger fram. Det ena är att<br />
vi inte bara kan lägga det här i handen på den enskilde. Vi måste förstå<br />
att det här är en strukturell fråga. Det går inte att säga till den som först<br />
tvingas in på en deltidstjänst att han eller hon sedan ska gå till arbetsgivaren<br />
och säga: Nu vill jag gå upp på heltid. Det måste föras en diskussion<br />
mellan arbetsgivare och fackliga organisationer om strukturen,<br />
med en rätt i lag till tillsvidareanställning och heltid. Då kommer vi att<br />
kunna diskutera med arbetsgivaren och säga: Hur kan vi nu på den här<br />
arbetsplatsen se till att vi ändrar arbetsorganisationen så att det blir möjligt<br />
att i allt väsentligt bedriva arbete på heltid?<br />
Det är strukturen som vi måste komma åt. Inte minst Sven-Erik Österbergs<br />
beskrivning visar tydligt att det är på den kvinnligt dominerade<br />
arbetsplatsen som man arbetar deltid, medan man på den manligt dominerade<br />
arbetsplatsen arbetar heltid med egentligen samma arbetsuppgifter.<br />
Johanna Svens<strong>son</strong> från Skaraborg hade samma exempel i kommunen: På<br />
den manligt dominerade arbetsplatsen arbetade man heltid, på den kvinnligt<br />
dominerade arbetsplatsen arbetade man deltid.<br />
Det är en strukturell fråga. Det handlar inte om att det inte går att<br />
bedriva verksamheten på heltid. Vi måste föra en diskussion om strukturen.<br />
Detta är den ena punkten som förslaget haltar på. Det räcker inte,<br />
och därför har jag yrkat bifall till motion 693. Även om jag tycker att den<br />
är bättre, skulle jag vilja ändra mitt yrkande till bifall till motion 691. Jag<br />
tror nämligen att det är viktigt att vi nu enar oss i den här frågan och inte<br />
splittrar oss.
Den andra frågan som gör att det haltar i re<strong>son</strong>emanget är att frågan<br />
inte – och det är uppenbart – bara är en fråga för offentlig sektor. Det är<br />
en fråga också för arbetsgivarna inom den privata servicesektorn i stor<br />
utsträckning. Alltså kan vi inte bara lägga ansvaret på oss själva, även om<br />
jag delar Monas uppfattning att vi har ett stort ansvar att gå i bräschen i<br />
den här frågan.<br />
Slutligen: Det handlar inte om att förbjuda arbetsgivare som bara har<br />
behov av deltid att anställa någon på deltid. Men det handlar om rätten<br />
till heltid för den som är i behov av en heltidsanställning.<br />
Per Eriks<strong>son</strong>, Örebro län: Jag tänkte prata litet allmänt om arbetsrätten.<br />
Jag tycker att Mona Sahlin i sitt inledningsanförande tog tag i detta med<br />
att vi socialdemokrater måste ta tillbaka befälet över arbetsrätten. Det är<br />
för mig väldigt viktigt.<br />
Det räcker inte med att vi i dag bara bevakar det vi har, utan vi måste<br />
flytta fram positionerna, stärka och modernisera lagstiftningen inom<br />
arbetsrätten. Det är dags att flytta fram positionerna.<br />
Ändå tycker jag att det förslag till omskrivning som partistyrelsen har<br />
lagt fram är ganska bra. Det krävs ett samarbete mellan både lagstiftare<br />
och arbetsmarknadens parter, som Mona också sade i sitt inlägg. Det är<br />
viktigt att vi stärker lagstiftningen via lagen om anställningsskydd, så att<br />
de som vill ha deltid kan få det, och det verkar vi vara helt eniga om.<br />
Parollen ”Heltid en rättighet, deltid en möjlighet” ska vara vägledande.<br />
Därför yrkar jag bifall till det reviderade förslaget från partistyrelsen.<br />
Karin Hanqvist,Stockholm: I riktlinjerna skrivs under det avsnitt som vi<br />
nu behandlar att alla män och kvinnor måste ha rätt till ett arbete som<br />
det går att försörja sig på och de arbetstider som de vill ha. Redan på<br />
Göteborgskongressen togs den här frågan upp, visserligen inte med<br />
någon större tyngd eftersom vi då befann oss i en begynnande lågkonjunktur.<br />
Även på Sundsvallskongressen var frågan aktuell, men inte med<br />
den livliga debatt som pågår i dag. Då antogs en skrivning – det minns<br />
säkert Mona Sahlin – om att heltid ska vara en rättighet, deltid en möjlighet.<br />
Vad har hänt sedan dess? Ja, inte är det så mycket. En del kommuner<br />
och landsting har förvisso lyckats att erbjuda sina deltidsanställda<br />
heltid, men i landet i stort har faktiskt antalet deltidsanställda ökat.<br />
I går kunde vi läsa om en per<strong>son</strong>algrupp på ett äldreboende här i<br />
Västmanland som med glädje tog emot Bosse Ringholms besked om de<br />
nya miljonerna till kommunerna. Nu kanske vi kan få gå upp på heltid,<br />
var kommentaren från glada undersköterskor och vårdbiträden. Den här<br />
satsningen från staten till kommunerna borde väl kanske något lugna de<br />
landstings- och kommunalråd som motsatt sig att erbjuda sina anställda<br />
heltid med motiveringen att det kostar för mycket.<br />
Parterna har inte heller, som många här har konstaterat, lyckats att lösa<br />
frågan i kollektivavtal, fast det finns inskrivet att deltidsanställda ska<br />
39
40<br />
erbjudas högre sysselsättningsgrad när det finns behov. Hindren har varit<br />
många, alltifrån svårigheter att få fungerande scheman till att det måste<br />
bli fler händer eller människor i per<strong>son</strong>algrupperna.<br />
Nu är det dags att göra något åt det här. När vi inte lyckas nå lösningar<br />
den fackliga vägen, måste vi använda oss av de beslutande politiska församlingarna.<br />
Det är väl klassisk facklig-politisk samverkan. Det är dags<br />
att lagstifta om rätten till heltid.<br />
Jag vill yrka bifall till motion 691.<br />
Sven-Erik Österberg, partistyrelsens föredragande: Kongressledamöter!<br />
Jag har lyssnat med spänning till både debatt och de inlägg som har<br />
gjorts i just den här frågan. Slående är att vi är oerhört överens om de<br />
olika delarna när det gäller heltid och deltid, för att börja där. Därför<br />
föreslår jag att partistyrelsen också yrkar bifall till motion 691.<br />
När det gäller övriga motioner – motionerna 690, 693 och 694 – vidhåller<br />
vi partistyrelsens uppfattning. I den mån de anses besvarade eller<br />
avslagna, vidhåller vi tidigare yrkanden.<br />
När det gäller motion 692, ändring i lag om anställningsskydd som<br />
leder till att skydda föräldraförsäkringens syfte och att uppsägning inte<br />
får ske när anställd är föräldraledig, vill jag vidhålla partistyrelsens uppfattning<br />
i frågan. Den första delen i den har vi faktiskt med i tilläggsdirektivet<br />
till en arbetsrättslagstiftning och den är under utredande. Den<br />
andra attsatsen i motionen skulle innebära, om den skulle bifallas, att föräldralediga<br />
faktiskt skulle ha ett avsevärt ökat skydd i förhållande till<br />
andra anställda. De skulle över huvud taget inte kunna sägas upp. Det<br />
skulle framstå som orimligt. Jag vidhåller partistyrelsens uppfattning på<br />
det området.<br />
Motion 698 handlar om maxbeloppet i lönegarantin. På de punkterna<br />
vidhåller jag också partistyrelsens uppfattning. Det finns ett utredningsförslag,<br />
och vad vi erfar kommer det att läggas fram en proposition i vår<br />
med inriktningen att fyra basbelopp ska vara det nya lönegarantibeloppet.<br />
Vi tycker att det är en avsevärd förbättring och att vi får stanna där<br />
av den anledningen men naturligtvis också av ekonomiska skäl, även om<br />
det som begärs i motionen naturligtvis kan vara behjärtansvärt. Men jag<br />
vidhåller partistyrelsens uppfattning.<br />
När det gäller motion 699 vidhåller jag också partistyrelsens uppfattning<br />
att den anses besvarad enligt partistyrelsens förslag.<br />
Motion 714 handlar om finansieringsvägar. Partistyrelsen har yrkat<br />
avslag på den, och jag vidhåller avslagsyrkandet. Motionen handlar<br />
egentligen inte om en metod för att få pengar till den offentliga verksamheten,<br />
utan det handlar om att se till att människor är i arbete, att<br />
människor kan jobba längre, så att vi kan få in skatt, klarar välfärden,<br />
orkar jobba längre innan vi går i pension och så vidare. Det är ju det som<br />
är grunden för på vilket sätt vi kan klara välfärden i framtiden. Det hand-
lar inte om teknik för att ta ut pengar, utan det handlar faktiskt om att se<br />
till att vi kan vara friska, ha bra arbetsmiljö och hela den delen, så det är<br />
ingen teknikfråga.<br />
Motion 683 anser vi besvarad och vidhåller partistyrelsens uppfattning<br />
med hänvisning till den arbetsrättsliga utredning som pågår på området.<br />
Detsamma gäller motion 684.<br />
När det sedan gäller riktlinjerna yrkar jag bifall till partistyrelsens förslag<br />
till ändringstext text i riktlinjerna på sidan 22, rad 1.<br />
Först ska följande mening strykas: ”Ofrivillig deltid och timanställning<br />
måste motverkas. I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att<br />
heltid borde vara självklar.”<br />
I stället införs följande text:<br />
”Alla människor måste ha ett arbete som det går att försörja sig på.<br />
Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas. Heltid ska vara rättighet<br />
och deltid en möjlighet. I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag<br />
så stora att heltid borde vara självklart. Det vilar ett stort ansvar på oss<br />
som offentliga arbetsgivare att erbjuda sådana arbetstider och arbetsvillkor<br />
inom vård och omsorg så att det blir attraktiva arbetsplatser med<br />
inflytande och delaktighet. Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera att<br />
stora grupper inte får möjlighet till heltidsanställningar. Både inom<br />
offentlig och privat sektor arbetar framför allt många kvinnor mot sin<br />
vilja på deltid. Det är en viktig jämställdhetsfråga att få den arbetstid<br />
man själv önskar. Som ett första steg vill vi stärka anställningsskyddslagstiftning<br />
på så sätt att deltidsanställda erbjuds heltid.”<br />
Det finns ett antal yrkanden som kräver rättighet till heltid och deltid<br />
en möjlighet. Jag anser att de är besvarade och tillstyrkta. De ingår i det<br />
förslag som jag läste upp, och jag tycker att de kan inlemmas i den delen,<br />
eftersom vi skriver precis likadant som det står i yrkandena på just det<br />
området. Det finns en rad sådana yrkanden, och jag tycker att de går in i<br />
den delen av partistyrelsens text.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong> har ett yrkande på sidan 21, rad 35 beträffande kvalificerad<br />
yrkesutbildning. Här står vi fast vid partistyrelsens förslag. Det är<br />
svårt att ta in det här. Man säger att det är detaljer, men det är inga detaljer<br />
utan naturligtvis en väldigt viktig del. Men riktlinjerna måste ändå<br />
vara raka och stringenta i de här delarna. Vi tycker att vi får en sämre text<br />
om vi tar in ändringsyrkandet. Det finns också delar i motionsutlåtandena<br />
i frågan där man har skrivit de här delarna.<br />
Vi yrkar också avslag på yrkandet från Hans Schoug, Skåne, om ett<br />
tillägg på sidan 21, rad 35. Vi tycker att det invägs en del i det förslag<br />
som jag tidigare redogjorde för.<br />
Eva Sjöstedt och Teres Lindberg föreslår en ändring i texten sidan 22,<br />
rad 34 så att texten ”Undantag från turordningsreglerna som inte går att<br />
pröva i domstol ska avskaffas” ändras enligt följande: ”Undantag från<br />
LAS turordningsregler för företag med färre än tio anställda ska avskaffas.”<br />
Likalydande text föreslås av Eva Sjöstedt och Teres Lindberg.<br />
Partistyrelsen tillstyrker det förslaget till ändring i riktlinjerna. 41
42<br />
Vidare finns ett förslag till ändringstext från Christer Erlands<strong>son</strong> på<br />
sidan 24, rad 10. Han vill foga in en text beträffande den statliga lönegarantin.<br />
Vikten av denna är ganska väl beskriven också i motionsutlåtandet.<br />
Vi har läst texten och har svårt att få den att gå ihop på ett rimligt<br />
sätt. Vi yrkar avslag på den tilläggstexten.<br />
Detsamma gäller Jan-Anders Lindfors yrkande om ändring på sidan 24,<br />
rad 41 som handlar om samma sak. Vi har samma motivation till avslag<br />
på det yrkandet.<br />
Det finns också ett yrkande från Jan-Anders Lindfors om följande<br />
tillägg på sidan 21: ”För att bryta trenden av negativa konsekvenser av<br />
dagens allt kortare och lösare anställningsformer kan det bli aktuellt att<br />
verka för en skärpt lagstiftning” Vi har ett tilläggsförslag i riktlinjerna<br />
som just hänvisar till att det pågår en arbetsrättslig utredning som har till<br />
uppgift att se över detta. Jag tycker därför att yrkandet är tillgodosett<br />
med partistyrelsens tilläggsyrkande.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Elvy Söderström, partistyrelsens föredragande: Ordförande, kamrater!<br />
Det har verkligen varit stimulerande att arbeta tillsammans med dem<br />
som särskilt har ägnat tid åt att engagera sig i frågor som rör de arbetshandikappades<br />
situation, Samhall, lönebidrag med mera.<br />
Redan under temagruppernas sammanträde i måndags lades det fram<br />
förslag som har inneburit att partistyrelsens förslag till riktlinjer har förbättrats.<br />
Under debatten har vi fått ytterligare förslag som jag tänker<br />
kommentera och som kommer att innebära att vi förstärker riktlinjerna<br />
ännu mer.<br />
Jag vill börja med riktlinjerna.<br />
Lilly Bäcklund har föreslagit följande tillägg på sidan 21, rad 16:<br />
”Fortfarande står stora grupper utanför arbetsmarknaden, däribland per<strong>son</strong>er<br />
med funktionshinder. För oss socialdemokrater är detta oacceptabelt,<br />
varför vi anser att större resurser måste satsas för att få ned arbetslösheten<br />
bland människor med funktionshinder.”<br />
Jag tycker att det i stort är ett bra förslag. Men jag har ett förslag till<br />
ändring, en liten justering, så att vi byter ut ”anser att större resurser<br />
måste satsas” till ”anser att allt måste göras”. Lydelsen skulle alltså bli:<br />
”För oss socialdemokrater är detta oacceptabelt, varför vi anser att allt<br />
måste göras för att få ned arbetslösheten bland människor med funktionshinder.”<br />
Med detta hoppas jag att Lilly Bäcklund och vi i partistyrelsen är överens.<br />
Lilly nickar bifall till detta.<br />
När det gäller Lars Wegendals yrkande om ändring i riktlinjerna anser<br />
jag att det blir tillgodosett när Lilly Bäcklunds förslag till ändring läggs<br />
till.
Till sist har Per Pellby från Älvsborg yrkat på ett tillägg om att översynen<br />
särskilt beaktar dem som har stora funktionshinder och små möjligheter<br />
att återgå till den ordinarie arbetsmarknaden. Det tycker vi i partistyrelsen<br />
är en alldeles utmärkt avslutning på detta avsnitt, så vi yrkar<br />
bifall till detta.<br />
Detta var riktlinjerna.<br />
När det gäller motionerna anser vi både motion 717 och motion 718<br />
besvarade med hänvisning till både utlåtandet och det förslag som jag<br />
nyss har läst upp när det gäller riktlinjerna.<br />
Vårt mål med allt detta är, precis som Kålle i måndags började med, att<br />
understryka vikten av allas lika värde. Och visst vore det väl skönt om vi<br />
kom dithän att alla verkligen är alla när det gäller arbetsmarknaden och<br />
när det gäller tryggheten, att veta att jag trots mitt funktionshinder kan<br />
ta mig fram. Det är självklart att vi har ansvaret, var vi än finns, att jobba<br />
just för att alla ska vara alla. Det måste någon gång bli slut på att vi måste<br />
säga att vi menar alla men att vi särskilt vill markera att i alla ingår även<br />
funktionshindrade. Jag tycker inte om det. Jag vill att det ska kunna räcka<br />
med att vi ska säga att det gäller alla. Då är det arbete som har gjorts av<br />
er, i temagrupper med mera tillsammans med partistyrelsens utlåtande en<br />
väg att nå dit. Med detta yrkar jag bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 574:7, 677:1-2, 678, 679:1-2,<br />
680:1-2, 681:1-2, 682, 683, 684, 685:1-2, 686, 687, 688:1-2, 689, 690,<br />
691, 692:1-5, 693:1-2, 694, 695:1-3, 696, 697:1-2, 698:1-2, 699:1-2,<br />
700, 701:1-2, 702, 703:1, 704:1-2, 705, 706:1-4, 707, 708, 7<strong>09</strong>:2, 710,<br />
711:1, 712:1, 713:1-3, 714:1-2, 715, 716, 717, 718:1-3, 719 och 720<br />
att bifalla motion 682, 685:1-2, 695:2, 696, 703:1 och 704:1-2,<br />
att avslå motion 574:7, 680:1-2, 681:2, 692:1 och 4, 697:1-2, 698:2,<br />
706:1-4, 707, 7<strong>09</strong>:2, 710, 714:1 och 719,<br />
att anse motionerna 677:1-2, 678, 679:1-2, 681:1, 683, 684, 686, 687,<br />
688:1-2, 689, 690, 691, 692:2-3 och 5, 693:1-2, 694, 695:1 och 3,<br />
698:1, 699:1-2, 700, 701:1-2, 702, 705, 708, 711:1, 712:1, 713:1-<br />
3, 714:2, 715, 716, 717, 718:1-3 och 720 besvarade med hänvisning<br />
till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer sidan 21-22, avsnittet Alla<br />
behövs på framtidens arbetsmarknad, inklusive förslag till ändringar med<br />
anledning av temagruppen:<br />
Ändring sidan 21, rad 20: ”liv ersätts med ”fritid”.<br />
Ändring sidan 21, rad 41: ”utvecklas” ersätts med ”stärkas”.<br />
43
44<br />
Tillägg sidan 21, rad 45: efter ”söker arbete”: ”För att möta behovet av<br />
ett förbättrat anställningsskydd pågår en översyn med syfte att få en lagstiftning<br />
som uppfyller kraven på trygghet och inflytande för de<br />
anställda.”<br />
Tillägg sidan 22, rad 21: efter ”fullt ut”: ”Oberoende av konjunkturläget<br />
har arbetshandikappade svårt att få ett arbete. En samlad översyn<br />
behövs bland annat av lönebidragen, Samhall och skyddat arbete hos<br />
offentliga arbetsgivare så att de med funktionshinder kan känna trygghet<br />
i arbetslivet.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Hans-Erik Svens<strong>son</strong>, Gotland: Ändring sidan 21, rad 47: ”Vi ska kräva av<br />
företagen att de ska visa sitt sociala ansvar vid nedläggningar och strukturomvandlingar.<br />
Vi ska också verka för att liknande krav och regler<br />
införs inom EU och FN.”<br />
Hans Schoug,Skåne: Bifall till motion 714:1.<br />
Ändring sidan 21, rad 45: Ersätt ”Alla kvinnor … måste motverkas”<br />
med ”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som det går att<br />
försörja sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid ska vara en rättighet,<br />
deltid en möjlighet.”<br />
Hilde Klas<strong>son</strong>, Uppsala län: Bifall till motion 691.<br />
Tillägg sidan 22, rad 2: ”Heltid ska vara en rättighet och deltid en möjlighet.”<br />
Inger Segelström, S-kvinnor: Bifall motion 691:1.<br />
Konsekvensändring i riktlinjerna.<br />
Jan-Anders Lindfors,Blekinge: Bifall till motionerna 684:1och 691:1.<br />
Tillägg sidan 21, rad 10: ”För att bryta trenden och de negativa konsekvenserna<br />
av dagens allt kortare och lösare anställningsformer, kan det bli<br />
aktuellt att verka för en skärpt lagstiftning.”<br />
Ändring sidan 21, rad 45: Byt ut mening ”Alla kvinnor… motverkas”<br />
till ”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som det går att försörja<br />
sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid ska vara en rättighet, deltid<br />
en möjlighet.”<br />
Olle Åkerlund, Västernorrland: Bifall till motionerna 698: 1-2 och 699:2.<br />
Margreth Johns<strong>son</strong>,Norra Älvsborg: Bifall till motion 691.<br />
Tillägg sidan 21, rad 10: ”Alla anställda ges rätt till heltid. Deltid ska<br />
vara en möjlighet.”
Sven-Erik Österberg, partistyrelsens föredragande: Ändring sidan 22, rad<br />
1: Ersätt meningarna ”Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas.<br />
I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att heltid borde<br />
vara självklart.” med följande tillägg:<br />
”Alla människor måste ha ett arbete som det går att försörja sig på.<br />
Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas. Heltid ska vara rättighet<br />
och deltid en möjlighet. I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag<br />
så stora att heltid borde vara självklar. Det vilar ett stort ansvar på oss som<br />
offentliga arbetsgivare att erbjuda sådana arbetstider och arbetsvillkor<br />
inom vård och omsorg så att det blir attraktiva arbetsplatser med inflytande<br />
och delaktighet.<br />
Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera att stora grupper inte får<br />
möjlighet till heltidsanställningar. Både inom offentlig och privat sektor<br />
arbetar framför allt många kvinnor mot sin vilja på deltid. Det är en viktig<br />
jämställdhetsfråga att få den arbetstid man själv önskar. Som ett första<br />
steg vill vi stärka anställningsskyddslagstiftning på så sätt att deltidsanställda<br />
erbjuds heltid.”<br />
Ann-Christin Ahlberg,Älvsborgs södra: Bifall till motion 691.<br />
Ändring sidan 22, rad 1, efter ”vill ha”: ”Heltid ska vara en rättighet,<br />
deltid en möjlighet.”<br />
Ibrahim Baylan, Västerbotten: Bifall till motion 677.<br />
Tillägg sidan 21, rad 33: ”Därför måste det skapas faktiska förutsättningar<br />
för bedrivande av högskoleutbildningar över hela landet.<br />
Monica Haider, Kronoberg: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för<br />
partistyrelsens nya tilläggsförslag på sidan 22, rad 21.<br />
Per Pellby,Älvsborgs södra: Bifall till motion 718.<br />
Tillägg sidan 22, rad 21: ”att den kommande översynen särskilt beaktar<br />
de som har stora funktionshinder och små möjligheter att återgå till<br />
den ordinarie arbetsmarknaden”.<br />
Birgitta Nils<strong>son</strong>,Skåne: Bifall motion 691.<br />
Carina A Elgestam,Kronoberg: Bifall till motion 691.<br />
Tillägg sidan 21, rad 10: ”Alla anställda ges rätt till heltid. Deltid ska<br />
vara en möjlighet.”<br />
Gunilla Carls<strong>son</strong>, Göteborg: Bifall till motion 693.<br />
Tillägg: sidan 21, rad 10: ”Alla anställda ges rätt till heltid. Deltid ska<br />
vara en möjlighet.”<br />
Ingvor Bergman,Skaraborg: Bifall till motion 691.<br />
45
46<br />
Lars Wegendal,Kronoberg: Bifall till motionerna 717 och 718:1-3.<br />
Tillägg sidan 21, rad 14: ”Ideella organisationers möjligheter som<br />
arbetsgivare för funktionshindrade måste stärkas.”<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Bifall till motion 718:1-2.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland: Tillägg sidan 21, rad 35: ”Den kvalificerade yrkesutbildningen<br />
(KY) möjliggör för kommuner och arbetsmarknadens<br />
aktörer att agera.”<br />
Lilly Bäcklund, Västerbotten: Bifall till motionerna 693 och 717; avslag<br />
på partistyrelsens utlåtande över desamma.<br />
Tillägg sidan 21, rad 14, efter ”alla behövs”: ”Fortfarande står stora<br />
grupper utanför arbetsmarknaden, däribland per<strong>son</strong>er med funktionshinder.<br />
För oss socialdemokrater är detta oacceptabelt varför vi anser att<br />
större resurser måste satsas för att få ned arbetslösheten bland människor<br />
med funktionshinder.”<br />
Mikael Rusthoi, Gävleborg: Bifall till motion 690.<br />
Tillägg sidan 21, rad 25: ”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett<br />
arbete som det går att försörja sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid<br />
ska vara en rättighet, deltid en möjlighet.”<br />
Mona Bergquist, Västerbotten: Bifall till motion 693<br />
Tillägg sidan 22, rad 1, efter ” vill ha”: ”och att heltid ska vara en rättighet,<br />
deltid en möjlighet.”<br />
Strykning sidan 22, rad 3 av texten i partistyrelsens nya förslag, vilken<br />
börjar ”I offentlig sektor…”<br />
Christer Erlands<strong>son</strong>,Stockholms län: Bifall motionerna 698:1-2 och 699:2.<br />
Tillägg sidan 21, rad 10: efter ”de fasta jobben”: ”Den statliga lönegarantin<br />
är i sammanhanget ett viktigt inslag för tryggheten på arbetsmarknaden.<br />
Såväl regler som nivåer bör följa arbetsmarknadens utveckling<br />
och funktionssätt: detta för att på ett bra sätt ge det skydd som är<br />
syftet med lönegarantin.”<br />
Johanna Svens<strong>son</strong>,Skaraborg: Bifall till motion 691.<br />
Anita Fridberg, Värmland: Bifall till motion 677.<br />
Gunilla Svantorp, Värmland: Bifall till motion 691.<br />
Strykning sidan 22, rad 2: ”I offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag<br />
så stora att heltid borde vara självklart.”<br />
Tillägg sidan 22, rad 2: ”Därför ska heltid vara en rättighet och deltid<br />
en möjlighet.”
Håkan Holm, Värmland: Bifall till motion 691.<br />
Ändring sidan 21, rad 45: ”Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett<br />
arbete som det går att försörja sig på och de arbetstider de vill ha. Heltid<br />
ska vara en rättighet, deltid en möjlighet.”<br />
Teres Lindberg, Stockholm: Ändring sidan 22, rad 3-4: ”Undantag från<br />
LAS turordningsregler för företag med färre än tio anställda avskaffas.”<br />
Inger Karls<strong>son</strong>, Halland: Bifall till motion 691.<br />
Eva Sjöstedt,Skåne: Bifall till motion 683.<br />
Ändring sidan 22, rad 3-4: ”Undantag från LAS turordningsregler för<br />
företag med färre än 10 anställda ska avskaffas.”<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Bifall till Mona Bergqvists med fleras<br />
tilläggsförslag på sidan 22, rad 1.<br />
Christina Zedell,Stockholms län: Bifall till motion 691.<br />
Lars Arons<strong>son</strong>, Jönköpings län: Bifall till motion 693.<br />
Stina Lindberg, Halland: Bifall till motion 691.<br />
Kurt Kvarnström, Dalarna: Bifall till motion 684.<br />
Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsen: Återtar yrkande om bifall till<br />
motion 693; yrkar i stället bifall till motion 691.<br />
Per Eriks<strong>son</strong>, Örebro län: Bifall till partistyrelsens förslag till reviderad<br />
text, sidan 22 rad 3.<br />
Karin Hanqvist,Stockholm: Bifall till motion 691.<br />
Sven-Erik Österberg, partistyrelsens föredragande: Bifall till motion 691.<br />
Bifall till partistyrelsens utlåtande över motionerna 690, 693, 698 och<br />
699. Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 714. Besvarande av<br />
motionerna 683 och 684 i enlighet med partistyrelsens utlåtande.<br />
Bifall till partistyrelsens förslag till ändringar i riktlinjerna. Motioner<br />
och yrkanden om heltid/deltid föreslås bifallas med förslag till ny text<br />
från partistyrelsen, sidan 22, rad 1 i riktlinjerna. Följande meningar<br />
stryks: ”Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas. I offentlig<br />
sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att heltid borde vara självklart.”<br />
De ersätts av följande text: ”Alla människor måste ha ett arbete som det<br />
går att försörja sig på. Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas.<br />
Heltid ska vara rättighet och deltid en möjlighet. I offentlig sektor<br />
47
48<br />
är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att heltid borde vara självklart. Det vilar<br />
ett stort ansvar på oss som offentliga arbetsgivare att erbjuda sådana<br />
arbetstider och arbetsvillkor inom vård och omsorg så att det blir attraktiva<br />
arbetsplatser med inflytande och delaktighet.<br />
Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera att stora grupper inte får<br />
möjlighet till heltidsanställningar. Både inom offentlig och privat sektor<br />
arbetar framför allt många kvinnor mot sin vilja på deltid. Det är en viktig<br />
jämställdhetsfråga att få den arbetstid man själv önskar. Som ett första<br />
steg vill vi stärka anställningsskyddslagstiftningen på så sätt att deltidsanställda<br />
erbjuds heltid.”<br />
Avslag på Kaj Bernts<strong>son</strong>s tilläggsyrkande sidan 21, rad 35. Avslag på Hans<br />
Schougs tilläggsyrkande sidan 21, rad 35. Bifall till Eva Sjöstedts och Teres<br />
Lindbergs ändringsyrkande sidan 22, rad 3-4. Avslag på Christer Erlands<strong>son</strong>s<br />
tilläggsförslag sidan 24, rad 10. Avslag på Jan-Anders Lindfors tilläggsyrkande<br />
sidan 24, rad 45. Avslag på Jan-Anders Lindfors tilläggsyrkande<br />
sidan 21, rad 10.<br />
Elvy Söderström, partistyrelsens föredragande: Bifall till Lilly Bäcklunds<br />
tilläggsyrkande i riktlinjerna, sidan 21, rad 16, med en mindre justering<br />
så att texten får följande lydelse:<br />
”Fortfarande står stora grupper utanför arbetsmarknaden, däribland<br />
per<strong>son</strong>er med funktionshinder. För oss socialdemokrater är detta oacceptabelt,<br />
varför vi anser att allt måste göras för att få ned arbetslösheten<br />
bland människor med funktionshinder.”<br />
Besvarande av Lars Wegendals tilläggsyrkande i riktlinjerna, då förslaget<br />
tillgodoses med Lilly Bäcklunds tillägg justerat av partistyrelsen.<br />
Bifall till Per Pellbys tilläggsyrkande på sidan 22, rad 21: att översynen<br />
särskilt beaktar de som har stora funktionshinder och små möjligheter att<br />
återgå till den ordinarie arbetsmarknaden.<br />
Vidhåller partistyrelsens utlåtande över motionerna 717 och 718, som<br />
anses besvarade med hänvisning till partistyrelsens utlåtande och förslaget<br />
till ändringar i riktlinjerna.<br />
Bifall till partistyrelsens förslag i övrigt.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att med 180 röster mot 139 (4 avstod) bifalla motion 683,1<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 684,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 690,<br />
att bifalla motion 691,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 693,
att med 205 röster mot 127 (4 avstod) bifalla motion 698:1,<br />
att efter försöksvotering bifalla motion 698:2,<br />
att bifalla motion 699:2,<br />
att med 167 röster mot 164 (5 avstod) bifalla motion 717,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
718:1-2,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 718:3,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt 14.1.<br />
Ordningsfråga<br />
Ibrahim Baylan: Motion 677:1-2 har inte blivit behandlad.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
677:1-2.<br />
Kongressen beslöt:<br />
Riktlinjerna<br />
att avslå Jan-Anders Lindfors tilläggsyrkande på sidan 21, rad 10,<br />
att avslå Christer Erlands<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 21, rad 10<br />
att avslå Lars Wegendals tilläggsförslag på sidan 21, rad 14,<br />
att bifalla Lilly Bäcklunds tilläggsförslag, inklusive justering av partistyrelsens<br />
föredragande, på sidan 21, rad 16,<br />
att avslå Ibrahim Baylans med fleras tilläggsförslag på sidan 21, rad 33,<br />
att avslå Kaj Bernts<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 21, rad 35 ,<br />
att avslå Jan-Anders Lindfors tilläggsyrkande på sidan 21, rad 45<br />
att avslå Hans Schougs ändringsyrkande på sidan 21, rad 45,<br />
att bifalla Hans-Erik Svens<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 21, rad 47,<br />
att bifalla Eva Sjöstedts och Teres Lindbergs ändringsyrkande på sidan<br />
22, rad 3-4 ,<br />
att bifalla Per Pellbys tilläggsförslag på sidan 22, rad 21,<br />
att remittera texten i de politiska riktlinjerna på sidorna 21-22 och de<br />
yrkanden som gäller hel- och deltid till program- och redaktionsutskottet.<br />
49
50<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 14.1 var därmed avslutad.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.4.2 fortsätter på sid 215 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 10.4.3<br />
Ett mänskligare arbetsliv<br />
(Politiska riktlinjer sidorna 22-24)<br />
Dagordningens punkt 14.2<br />
Utlåtanden över motionerna på området<br />
Ett mänskligare arbetsliv<br />
(Häftena M6 sidorna 50-116 och U6 sidorna 16-28)<br />
Föredragande: Mona Sahlin och Ove Bengtsberg<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Debatt<br />
Olle Åkerlund, Västernorrland: Ordförande, partivänner! Jag skulle ha<br />
yrkat bifall till motionerna om företagshälsovård, 725:1 och 726, efter ett<br />
re<strong>son</strong>emang i temagruppen med Mona Sahlin. Vi har också kommit<br />
överens om att vi ska lagstifta om företagshälsovård. Det förslaget har<br />
Mona bifallit. Därför vill jag framföra ett tack från temagruppen för att<br />
vi får en lagstiftning på detta område. Det är mycket viktigt, och det<br />
tackar vi för.<br />
Erik Pers<strong>son</strong>, Skåne: Partivänner! Jag hade inte möjlighet att vara med i<br />
temagruppen när det gäller detta område. Jag har ändå lagt fram ett<br />
yrkande. Det handlar om texten i riktlinjerna under rubriken Offentlig<br />
sektor måste gå före. Jag yrkar i princip bifall till den text som står där.<br />
Den pekar på de problem och möjligheter som finns inom offentlig sektor.<br />
Vi är alla överens om att vi ska göra vårt yttersta för att utveckla och<br />
förbättra den offentliga sektorn, så att den verkligen kan gå före i ännu<br />
högre grad än tidigare.<br />
På sidan 23, rad 25 står: ”Som socialdemokrater måste vi ta ledningen<br />
i ett sådant förändringsarbete på alla nivåer.” Det låter bra. Det är så vi<br />
ska göra. Samtidigt måste allt utvecklingsarbete börja från grunden. Man<br />
måste ha med sig medarbetarna och stödja och stimulera ett sådant<br />
arbete ute på golvet. Därför skulle jag vilja att man skriver in att man<br />
dessutom ska stödja och stimulera detta förändringsarbete, för att understryka<br />
att man måste ha per<strong>son</strong>alen med sig i det arbetet.<br />
Eva-Lena Jans<strong>son</strong>, Örebro län: Ordförande, kamrater! Jag vill yrka bifall<br />
till mitt förslag till ändring i de politiska riktlinjerna på sidan 24, rad 4:
”En tidigare prövning ska garanteras. Den prövningen ska vara rimlig<br />
och ha en snabbare handläggning.”<br />
Jag vill också yrka bifall till motionerna 762:1 och 757:1 och 3, vilket<br />
också partistyrelsen gör i sitt utlåtande.<br />
Att förbättra arbetsmiljön och förebygga ohälsa på våra arbetsplatser<br />
måste alltid vara en prioriterad fråga. Arbetsmiljölagen ska följas och<br />
arbetsförhållanden ska anpassas efter per<strong>son</strong>alens fysiska och psykiska<br />
förutsättningar, både av offentlig sektor och privat arbetsgivare.<br />
Fortfarande skadas dock människor av sitt arbete. Då måste det finnas ett<br />
verkligt skydd som människor kan lita på.<br />
1993 försämrade den borgerliga majoriteten arbetsskadeförsäkringen.<br />
Sedan dess har jag tillsammans med många fackligt förtroendevalda drivit<br />
frågan om en förbättrad arbetsskadeförsäkring, genom hårt politiskt<br />
arbete. Det har vi gjort för att försöka åstadkomma resultat.<br />
Vid förra årets LO-kongress lovade Göran Pers<strong>son</strong> att frågan stod högst<br />
upp på regeringens reformlista. Genom att ta bort karensdagen vid<br />
yrkesskada, genom att ett verkligt ekonomiskt skydd till den som har en<br />
arbetsskada fullföljs, går vi nu från ord till handling och fullföljer LOkongressens<br />
beslut och Göran Pers<strong>son</strong>s löften.<br />
Det fortsatta praktiska arbetet med en proposition lämnar vi med varm<br />
hand över till Ingela Thalén, så att kongressens beslut om en rättvis och<br />
jämställd arbetsskadeförsäkring kan förverkligas. Bifall till mitt yrkande!<br />
Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong>, Örebro län: Ordförande, kongresskamrater!<br />
Det är med stor glädje jag deltar i kongressen. Jag vill tacka för det<br />
fina arbete som har varit i temagrupperna och det fina samarbetet mellan<br />
S-kvinnor, Byggnads och övriga föredragande. Det känns mycket bra.<br />
Det känns mycket bra att yrka bifall till partistyrelsens förslag till riktlinjer<br />
på sidan 23, rad 38 och 41 när det gäller heltidsnormen. Det känns<br />
bra att kunna komma hem till äldreboendet på Tallåsen i Lindesberg, till<br />
per<strong>son</strong>alen på äldreboendet i Nora eller lasarettet i Lindesberg. Jag har<br />
varit ute och träffat per<strong>son</strong>alen och alla har sagt att de vill ha heltid, en<br />
heltid som de orkar jobba. Nu har vi gått fram med båda delarna. Det<br />
känns mycket bra. Jag vill återigen framföra ett tack!<br />
Det är en central fråga att skapa förutsättningar för ett mänskligare<br />
arbetsliv. Nu kan vi gå med stolthet härifrån.<br />
Jan Bremberg, Blekinge: Ordförande, partikamrater! I partiprogrammet<br />
förklarade vi att partiet står för solidaritet. Ett mänskligare arbete handlar<br />
just om det – solidaritet med dem som arbetar på de små arbetsplatserna,<br />
med dem som mister sin fulla arbetsförmåga. Vi från Blekinge,<br />
Kalmar och Kronobergs partidistrikt yrkar bifall till motionerna 725:1,<br />
741:1-2 och 757:1-3.<br />
Ett bifall till motionerna medför naturligtvis förändringar i riktlinjerna.<br />
Vi vill göra följande tillägg på sidan 23, rad 3 efter ”de som ändå<br />
51
52<br />
drabbas”: ”Med en generell rehabiliteringsförsäkring ökar möjligheterna<br />
för dem som drabbas att få tillgång till en tidig rehabilitering och därmed<br />
en väg tillbaka in i arbetslivet. Genom ny arbetsgivaravgift som ej påverkar<br />
löneutrymmet ska den finansieras. Alla anställda måste få del av en<br />
företagshälsovård med hög kvalitet.”<br />
Det sistnämnda har partistyrelsen redan bifallit.<br />
Vi vill också göra ett tillägg på sidan 24, rad 3 efter ”arbetsskada”: ”och<br />
arbetssjukdom”.<br />
Mikael Rusthoi, Gävleborg: Kamrater! Jag yrkar bifall till motion 721 som<br />
handlar om vikten av att politiker i nämnder och styrelser får utbildning<br />
i arbetsmiljölagstiftningen.<br />
Jag yrkar också på ett tillägg i riktlinjerna på sidan 23, rad 20, efter<br />
”arbetsmiljön måste bli bättre”: ”genom att politiker i nämnder och styrelser<br />
med arbetsgivaransvar får utbildning i arbetsmiljölagstiftning och<br />
internkontroll eller systematiskt arbetsmiljöarbete.”<br />
I dag ökar sjukskrivningarna. En betydande orsak är arbetsmiljön. Jag<br />
påstår att många politiker som i dag sitter i nämnder och styrelser inte<br />
känner till sitt arbetsgivaransvar. Ännu fler känner inte till att de har<br />
arbetsmiljöansvar och i och med det ska se till att internkontrollen fungerar.<br />
Man litar nog fullständigt på att förvaltningschefer och andra<br />
tjänstemän sköter den biten. Men det yttersta ansvaret åligger nämnden<br />
och styrelsen.<br />
Om vi ska låta den offentliga sektorn gå före och visa att den är en god<br />
arbetsgivare måste de som har det yttersta arbetsmiljöansvaret ha kunskap<br />
och utbildning i gällande lagstiftning och i hur internkontroll fungerar<br />
och sköts.<br />
Elisabeth Brandt Ygeman, Stockholm: Kamrater! För att få ett mänskligare<br />
arbetsliv och bekämpa ohälsan i arbetslivet måste ett antal faktorer<br />
samspela. Man kan säga att målet att få ned arbetsskador, långtidssjukskrivningar<br />
och förtidspensioner vilar på tre ben. Vi har ju under den här<br />
kongressen talat om olika ben.<br />
Det första benet är en offensiv arbetsskadeförsäkring. Det andra benet<br />
är en obligatorisk företagshälsovård. Det tredje benet är en ordentlig<br />
rehabiliteringsförsäkring.<br />
Vi vet att arbetsgivarens rehabiliteringsansvar inte fungerar i dag. Det<br />
beror på att många små och medelstora företag inte klarar av rehabilitering<br />
vare sig ekonomiskt eller kompetensmässigt. Därför behövs en solidariskt<br />
finansierad rehabiliteringsförsäkring som kan ligga till grund för<br />
att alla företag, stora som små, kan uppfylla lagens krav om tidig rehabilitering.<br />
Det är viktigt att se det som en helhet. Med de tre delarna skulle vi<br />
kunna få till stånd en förebyggande rehabilitering och ett bra arbetsmiljöarbete.
En obligatorisk rehabiliteringsförsäkring är dessutom finanspolitiskt<br />
neutral, med tanke på att arbetsgivaren i dag redan har det ansvaret. Låt<br />
oss därför ta ytterligare steg mot ett mänskligare arbetsliv och bifalla<br />
motion 738 och ett tillägg till riktlinjerna på sidan 23.<br />
Maria Bosdotter, Stockholm: Ordförande, kamrater! Jag vill göra ett<br />
tillägg på sidan 24, rad 5, direkt efter stycket om arbetsskadeförsäkringen:<br />
”Det är dessutom viktigt att Sverige lever upp till de konventioner<br />
som vi antagit när det gäller ersättning för karensdagen.”<br />
Sverige uppfyller inte ILO-konvention nr 121 om förmåner vid<br />
yrkesskada, som vi som land har skrivit under, när det gäller karensdagen<br />
i arbetsskadeförsäkringen.<br />
När man läser utlåtandet över de åtta motioner där den här frågan tas<br />
upp ser man att partistyrelsen skriver att det är en viktig fråga. Det håller<br />
jag med om – och jag tycker att den är så viktig att den även bör lyftas<br />
in i riktlinjerna.<br />
Jag yrkar bifall till tilläggsförslaget.<br />
Roger Mogert,Stockholm: Kamrater! Jag skulle vilja börja mitt anförande<br />
med högläsning ur riktlinjerna. Under rubriken Offentlig sektor måste<br />
gå före, på sidan 23, står bland annat följande: ”Vi måste få fler välfärdsarbetare.<br />
Arbetsmiljön måste bli bättre. Den yrkesstolthet och arbetsglädje<br />
som finns bland per<strong>son</strong>alen måste tas till vara. Statusen på välfärdsarbetarna<br />
måste höjas och kompetensutvecklingen förbättras.<br />
Arbetsorganisationen måste förändras och hämmande hierarkier brytas.<br />
Arbetsvillkoren måste bli så mycket bättre att många fler unga väljer välfärden<br />
för sitt yrkesliv.”<br />
Det här är ju fantastiskt! Det är ruskigt bra. Hade jag nu inte kommit<br />
från Stockholms arbetarekommun så hade ni antagligen trott att jag<br />
skulle yrka bifall. Nu är det naturligtvis inte så. Jag tycker att det är en<br />
jättebra text, och jag vill inte ändra i den. Om det här hade varit för ett<br />
tiotal eller tjugotal år sedan så hade detta räckt, men i dag är den offentliga<br />
sektorn konkurrensutsatt. I Stockholm är den ruskigt konkurrensutsatt.<br />
Allt är till salu! Vi har ett konkurrenstryck som möjligen bara överträffas<br />
av taxinäringen i storstäder. Vi brukar säga om stockholmsmoderaterna<br />
att om de hade haft mammor så hade de antagligen sålt dem<br />
också.<br />
Det blir det otroligt svårt att gå före när en dålig arbetsmiljö, låg per<strong>son</strong>altäthet<br />
och stress är konkurrensmedel. Företag utan kollektivavtal<br />
går aktivt in och dumpar löner och priser. Därför har jag skrivit en<br />
tilläggstext där det står ungefär följande: ”Konkurrenstrycket måste mildras<br />
lite. Sociala hänsyn måste få tas vid offentlig upphandling. Fackföreningarna<br />
måste få lov att vara med i hela upphandlingsprocessen.”<br />
Den texten skulle jag vilja ha med här. Då kan den offentliga sektorn<br />
få möjligheten att verkligen gå före.<br />
53
54<br />
Marie-Louise Johans<strong>son</strong>, Värmland: Ordförande, partikamrater! Jag har<br />
ett tillägg på sidan 23, rad 2-4 i de politiska riktlinjerna. Det lyder: ”De<br />
ska arbeta för ett förebyggande med såväl den fysiska som den psykosociala<br />
arbetsmiljön och ansvara för rehabilitering av dem som ändå<br />
drabbas. Det förebyggande arbetet ska också inriktas på att motverka<br />
vuxenmobbning.”<br />
När jag har läst riktlinjerna på detta område har jag upptäckt att det<br />
saknas en mening om vuxenmobbning. Det är tyvärr något som är alltför<br />
vanligt på våra arbetsplatser. Därför tycker jag som socialdemokrat att det<br />
är viktigt att markera att detta inte får förekomma och att det är arbetsgivarens<br />
uppgift att förebygga mobbning så att det inte förekommer på<br />
våra arbetsplatser.<br />
Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Lars Schultz,Skåne: Ordförande, partivänner! Jag skulle vilja ändra lite i<br />
texten på sidan 23, rad 8. Meningen börjar så här: ”Fackets långa erfarenhet<br />
av arbetsmiljöarbete”. Därefter skulle jag vilja ändra texten till att<br />
lyda som följer: ”ska också tillvaratas och vidareutvecklas genom att fackliga<br />
företrädare kallas till alla rehabiliteringsärenden.”<br />
Anledningen till detta är att arbetsgivaren i dag har ansvaret för att<br />
göra en rehabiliteringsutredning senast en månad efter insjuknandet. Då<br />
måste den som har insjuknat begära fackligt biträde. Annars får facket<br />
inte vara med på denna rehabiliteringsutredning. Vi kan konstatera att<br />
ohälsotalet ökar lavinartat, speciellt på det område som vi kanske kan<br />
kalla för gå-in-i-väggen-sjukdomar. Den som insjuknar är nästan alltid i<br />
det skicket att hon eller han inte har något begrepp om huruvida de<br />
behöver hjälp av den fackliga organisationen eller inte. Därför har detta<br />
blivit viktigt för att hjälpa de kamrater som hamnar i denna situation.<br />
Den är enormt besvärlig, och rehabiliteringen kan ta flera år.<br />
Arbetsgivaren vill ofta lösa problemet ganska enkelt med arbetstagaren,<br />
och säger: Du måste ju inse att du aldrig kommer att kunna<br />
komma tillbaka till det här arbetet. Därför är det bättre om du säger upp<br />
dig, så ska jag se till att jag betalar en utbildning för dig! Då begår arbetstagaren<br />
ofta misstaget att säga upp sig – det enda som man inte ska göra.<br />
Därför kan detta vara ett stöd och en hjälp för de kamrater som råkar in<br />
i en sådan här mycket besvärlig situation.<br />
Ilija Batljan,Stockholms län: Ordförande, kamrater! I sitt inledningsanförande<br />
påminde Mona Sahlin om att barnafödandet i mycket handlar<br />
om framtidens arbetskraft. Det handlar om huruvida det kommer att finnas<br />
någon arbetskraft 20–30 år framåt i tiden. Men detta är bara den ena<br />
sidan av saken. Jag försäkrar er om att redan i morgon så kommer jag och<br />
mina kompisar att välja bort de arbetsgivare som inte ger oss förutsättningar<br />
att förena arbete och familj. Frågan om barnafödandet är dagens<br />
fråga!
Frågan om barnafödandet är också en välfärdsfråga. De män och kvinnor<br />
som inte får möjlighet att förena barn och familj med arbete lider välfärdsförluster.<br />
Det är ingen tvekan om att det handlar om välfärd och<br />
livschanser.<br />
Kamrater! Jag är barnexpert. Det har jag bevis på. Jag är också feminist.<br />
Vi är här – vi är 350 stycken. I enlighet med vårt nya partiprogram<br />
yrkar jag därför att ett nytt stycke skrivs in i riktlinjerna på sidan 23, rad<br />
1. Det lyder som följer: ”<br />
Ett barnvänligt arbetsliv är centralt för att kvinnor och män ska kunna<br />
uppfylla sina livsmål när det gäller barn och föräldraskap. Barnafödandet<br />
handlar om välfärd och livschanser. Det handlar också om framtiden och<br />
därmed den ekonomiska utvecklingen. Arbetsmarknadens parter har<br />
ansvaret för att arbetsmarknaden fungerar så att kvinnor och män har friheten<br />
att vara föräldrar. Den negativa påverkan som barnafödandet har<br />
för kvinnors inkomstutveckling är oacceptabel. Diskriminering av kvinnor<br />
i samband med löneförhandlingar under och efter föräldraledighet<br />
ska bekämpas. Föräldraledighetens betydelse för kvinnors och mäns karriär<br />
ska kartläggas.”<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Jag börjar med kraven på<br />
motionerna. Först var det bifall till motion 721, om att vi ska verka för<br />
att politiker i berörda nämnder och styrelser får utbildning i internkontroll.<br />
Internkontroll måste alla arbetsgivare lära sig, ta ansvar för och<br />
genomföra på arbetsplatserna. Det är upp till var och en hur man ordnar<br />
utbildning. Jag yrkar därför avslag på det.<br />
Jag vill bara bekräfta skrivningarna om en obligatorisk företagshälsovård,<br />
som jag tycker att det är väldigt bra att vi har kommit överens om.<br />
Det finns yrkanden om motionerna som handlar om en rehabiliteringsförsäkring<br />
från bland annat Jan Bremberg och Elisabeth Brandt<br />
Ygeman,i första hand. Partistyrelsen har föreslagit att dessa motioner ska<br />
besvaras. I dag har vi ju en lagstiftning om att alla ska ha rätt till en rehabilitering.<br />
Den fungerar inte alltid – det är helt sant. Men då är frågan<br />
vad vi ska göra för att förstärka det ansvar, den lag och den skyldighet<br />
som vi redan har. Det behöver tillföras mer resurser till rehabiliteringen.<br />
Det är ingen tvekan om det. Regeringen har tagit några sådana steg nu i<br />
budgetpropositionen. Men jag tycker att det vore synd att redan nu låsa<br />
sig vid att det bara är just en statlig rehabiliteringsförsäkring som är lösningen.<br />
Det kanske är det, men jag tycker att det är för tidigt att sätta ned<br />
foten där. Jag vill i stället hålla fast vid att motionerna inte avslås, men<br />
anses besvarade med de texter som finns i utlåtandena om att vi behöver<br />
förstärka arbetsgivarens ansvar och att det behövs mer resurser – men jag<br />
är inte säker på att det är just denna form av försäkring som behövs. Jag<br />
håller därför fast vid partistyrelsens utlåtande.<br />
Jag vet inte om Jan Bremberg yrkade på att bevisreglerna vid arbetssjukdom<br />
skulle ändras eller om han var nöjd med de skrivningar som<br />
55
56<br />
finns i riktlinjerna när det gäller motion 757. Jag återkommer till texten<br />
i riktlinjerna, men tydligen fanns inget yrkande på motionen.<br />
Eva-Lena Jans<strong>son</strong> yrkade bifall till motion 762:1 om karensdagen. Jag<br />
vill besvara den genom att berätta att den proposition som Ingela Thalén<br />
arbetar med, och som kommer senare i år, innehåller ett förslag om att ta<br />
bort karensdagen.<br />
Jag går nu in på riktlinjerna. Jan Bremberg vill föra in rehabiliteringsförsäkringen<br />
i riktlinjerna. Det yrkar jag avslag på med hänvisning till de<br />
förklaringar som jag hade tidigare.<br />
Marie-Louise Johans<strong>son</strong> vill föra in en skrivning om den fysiska och<br />
psykosociala arbetsmiljön. Det vill jag bifalla, men jag vill avslå den<br />
mening om vuxenmobbning som följer. I ansvaret för att den psykosociala<br />
arbetsmiljön ska vara bra ingår ju verkligen kampen mot diskriminering,<br />
trakasserier eller vuxenmobbning. Bifall till den första meningen,<br />
och avslag på den andra.<br />
Elisabeth Brandt Ygeman har krav på texter om rehabiliteringsförsäkring.<br />
Det är samma sak där – jag tycker att det räcker med de skrivningar<br />
som vi har och jag står fast vid partistyrelsens förslag.<br />
Jag yrkar bifall till Erik Pers<strong>son</strong>s förslag om att skriva in i riktlinjerna att<br />
vi som socialdemokrater måste ta ledningen och stödja och stimulera ett<br />
sådant förändringsarbete på alla nivåer.<br />
Mikael Rusthoi vill att vi ska skriva in att politiker i nämnder och styrelser<br />
får utbildning. Jag tycker att det är för detaljerat. Det hör inte riktigt<br />
hemma i politiska riktlinjer. Däremot är det självklart att också politiker<br />
som är arbetsgivare måste följa lagen, skaffa sig kunskap om arbetsmiljölagstiftningen<br />
och bli utbildade i den. Men jag tycker inte att detta<br />
riktigt hör hemma i riktlinjerna, så jag yrkar avslag på förslaget att föra<br />
in det här.<br />
Roger Mogert hade ett förslag till tillägg om att vi i princip ska minska<br />
konkurrenstrycket och så vidare. Jag vill yrka avslag på att föra in den texten,<br />
men jag vill också motivera det, så att det inte missuppfattas. För det<br />
första har vi nu, både i partiprogrammet och på ett antal ställen i riktlinjerna,<br />
hittat ett formuleringssätt när det gäller vårt förhållningssätt till<br />
privatiseringar, entreprenader och upphandling. Jag tycker inte att det<br />
behöver upprepas här. För det andra är det självklart att konkurrenstrycket<br />
i Stockholm är alldeles för högt, eftersom det finns en moderatledd<br />
regim i Stockholm som, precis som uttrycktes här, vill sälja ut i stort<br />
sett allting. Men det konkurrenstrycket kan vi bara avskaffa på ett sätt –<br />
genom att förpassa Carl Cederschiöld på valdagen och se till att Annika<br />
Billström får leda Stockholm efter valet år 2002! Det kanske vi inte kan<br />
skriva in i riktlinjerna, men vi ska väl arbeta för det i alla fall, eller hur?<br />
Roger Mogert har dessutom en massa kloka texter på andra håll om hur<br />
man ska kunna förändra upphandlingsprocessen och få en annan möjlighet<br />
i offentlig upphandling att ta sociala hänsyn, motverka diskriminering<br />
och så vidare. Det är redan bifallet och finns på andra ställen. Med<br />
denna motivering yrkar jag avslag på texten här.
Marie-Louise Forsbergs texter om att arbetstidsförkortningen ska ske<br />
både med lagstiftning och med avtal och börja år 2003 yrkar jag bifall till.<br />
Jag hade egentligen tänkt yrka avslag på Jan Brembergs förslag om<br />
arbetsskada och arbetssjukdom. I begreppet arbetsskada ingår ju begreppet<br />
arbetssjukdom, så egentligen är det onödigt att ha båda orden med.<br />
Men om det kan reda ut några missförstånd att man pratar om både<br />
arbetsskada och arbetssjukdom så ändrar jag detta till ett bifall.<br />
Eva-Lena Jans<strong>son</strong> har en text om att vi ska säga ett ”verkligt” skydd vid<br />
arbetsskada, och inte ett ”reellt”, som det står nu. Man har inte gillat det<br />
riktigt. Dessutom vill hon att man ska säga att prövningen ska vara rimlig,<br />
att det ska vara en snabbare handläggning och en tidigare prövning.<br />
Detta är klokt, och jag bifaller det.<br />
Ilija Batljan har ett långt – alldeles för långt, tycker jag – avsnitt om ett<br />
barnvänligt arbetsliv. Men till min förskräckelse ser jag att under avsnittet<br />
om ett mänskligt arbetsliv borde vi förstås också prata om barn och<br />
möjligheten att förena arbete och familj. Om Ilija Batljan kan gå med på<br />
det så föreslår jag därför bifall till den första delen av hans text, det vill<br />
säga den som lyder: ”Ett barnvänligt arbetsliv är centralt för att kvinnor<br />
och män ska kunna uppfylla sina livsmål när det gäller barn och föräldraskap.<br />
Barnafödandet handlar om välstånd och livschanser men också om<br />
framtiden för oss alla och därmed den ekonomiska utvecklingen.”<br />
Resten kan man stryka. Då tycker jag att vi kan gå med på att skriva in<br />
detta på sidan 23 i riktlinjerna. Det gäller alltså halva Ilija Batljans text,<br />
som jag yrkar bifall till.<br />
Jan Bremberg hade ett förslag om rehabiliteringsförsäkringen. I förslaget<br />
har han en formulering som jag tycker att man måste kommentera.<br />
Han säger att detta ska bekostas med en arbetsgivaravgift som inte får<br />
påverka löneutrymmet. Jag tycker att detta är en väldig missuppfattning<br />
om arbetsgivaravgifterna, som alltid tas ur produktionen och därför alltid<br />
i någon mån också påverkar löneutrymmet. Hur mycket ni än önskar<br />
det så kan inte regeringen införa en ny arbetsgivaravgift som inte påverkar<br />
löneutrymmet.<br />
Vill vi ha en rehabiliteringsförsäkring – och det är möjligt att vi ska ha<br />
det – så är förstås arbetsgivaravgifter en möjlig finansiering. Men det får<br />
vi återkomma till i senare sammanhang. Jag yrkar avslag på denna tilläggsattsats.<br />
Roger Mogert, Stockholm: Jag tycker att du missuppfattar texten lite<br />
grann, Mona Sahlin. Den handlar inte alls om huruvida man ska konkurrensutsätta<br />
eller ej. Det har aldrig varit min ambition. Om det underlättar<br />
för dig så kan jag tänka mig att ta bort meningen om det hårda<br />
konkurrenstrycket och i stället yrka bifall till att Annika Billström ska<br />
vinna valet! Detta handlar om social hänsyn vid offentlig upphandling<br />
och rätt att ställa krav på kollektivavtal, och det finns inte med någon<br />
57
58<br />
annanstans. Tvärtom är det avslaget i de motioner som vi har skickat från<br />
Stockholms arbetarekommun. Jag skulle därför vilja att du funderade<br />
över detta, och jag yrkar fortsatt bifall till resten av mitt förslag.<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Jag håller fast vid min motivering<br />
och vid mitt förslag till att avslå Rogers skrivning. När vi behandlade<br />
avsnitten om diskriminering i går så fördes det in ett avsnitt som<br />
handlade om upphandlingen och om att man måste kunna ställa både<br />
sociala krav – och dit kan kollektivavtal höra – och krav på till exempel<br />
antidiskrimineringsklausuler. Jag tycker att det finns med på den platsen,<br />
och att jag därmed kan yrka avslag.<br />
Jag glömde att kommentera Lars Schultz yrkande, och jag ber om<br />
ursäkt för det. Han vill ha med en mening om att facket alltid ska bli kallat<br />
till utredningar om rehabiliteringsfall. Jag kan bifalla det, men jag vill<br />
också göra en kommentar som jag tycker är viktig. Individen, den som<br />
det handlar om, måste alltid vara den som får välja och avgöra vem som<br />
ska vara med. Det gäller förstås att man har förtroende för den som ska<br />
vara med när man ska diskutera sin rehabilitering. Det är alltså okej att<br />
skriva in att facket ska bli kallat, men kom ihåg att individen alltid måste<br />
bestämma vem som är med. Ibland kan facket också vara ett problem,<br />
vilket vi också får vara medvetna om. Facket ska bli kallat, men individen<br />
ska bestämma vem som ska vara med.<br />
Jag glömde också Maria Bosdotter.Hon vill att vi ska skriva in att vi ska<br />
leva upp till de konventioner vi har när det gäller karensdagen. Det är<br />
självklart att vi ska leva upp till ILO-konventionerna. Med det nya förslag<br />
som Ingela Thalén kommer med är karensdagen borta, och därmed<br />
har vi uppfyllt konventionen. Jag tycker att detaljnivån är för hög för att<br />
ska skriva in detta. Jag yrkar därför avslag på att skriva in det, men betonar<br />
att karensdagen försvinner nu snart.<br />
Marie-Louise Johans<strong>son</strong>, Värmland: Jag yrkar fortfarande bifall till förslaget<br />
om att ordet vuxenmobbning ska stå med. Jag tycker, särskilt som<br />
facklig företrädare och huvudskyddsombud, att det är så pass viktigt.<br />
Ilija Batljan, Stockholms län: Jag tackar Mona Sahlin för svaret, och jag<br />
nöjer mig med det. Men samtidigt tycker jag att det är synd. Jag vill inte<br />
försöka kämpa just för min text, men jag tycker verkligen att det är synd<br />
att stryka meningar som att arbetsmarknadens parter har ansvaret för att<br />
arbetsmarknaden fungerar så att kvinnor och män har friheten att vara<br />
föräldrar eller som att diskriminering av kvinnor i samband med löneförhandlingar<br />
under och efter föräldraledigheten ska bekämpas. Jag<br />
tycker verkligen att det är synd, men jag tänker inte tjafsa om den biten.<br />
Maria Bosdotter,Stockholm: När det gäller detta om att skriva in karensdagen<br />
i riktlinjerna säger Mona Sahlin att Ingela Thalén snart kommer
med ett förslag i riksdagen om detta. Det är ju jättebra. Men problemet<br />
är att när man är kongressombud så har man inte sett det förslaget, utan<br />
man får veta om det muntligt nu. Även om detta kommer att ske inom<br />
en snar framtid så handlar det här om vårt politiska dokument.<br />
Arbetsskadeförsäkringen är en viktig fråga. Karensdagen kan förefalla<br />
vara en liten fråga – det rör en dag. Men det är dock en viktig principiell<br />
fråga, så jag vill vidhålla att vi ska ta med den text som jag föreslog tidigare.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 428:2, 574:4, 575:3, 647:3,<br />
721, 722:1-2, 723, 724, 725:1-2, 726, 727:1-2, 728:1-2, 729:1-4, 730,<br />
731, 732:1-2, 733:1-3, 734, 735:1-3, 736, 737:1-3, 738:1-2, 739, 740:1-<br />
2, 741:1-2, 742:1-2, 743, 744, 745, 746:2, 747, 748:1-3, 749:1-4, 750:1-<br />
2, 751, 752, 753:1-4, 754, 755:1-2, 756, 757:1-3, 758:1-2, 759:1-2,<br />
760:1-2, 761:1-4, 762:1-2, 763:1-3 och 8, 764, 765:1-4, 766:1-2, 767:1-<br />
7, 768:1-3, 769, 770:1-3, 771:1-4, 772:1-3, 773:1-2, 774:1-4, 775, 776:1-<br />
2, 777:1-2, 778, 779, 780, 781, 782, 783, 784:1-2 och 785<br />
att bifalla motionerna 428:2, 728:1-2, 729:4, 732:1, 733:1-3, 735:1,<br />
743, 744, 746:2, 747, 749:4, 753:2-4, 756:1, 757:1 och 3, 758:2,<br />
760:1, 761:2-4, 762:1, 763:1-2, 5-6 och 8, 764:1, 765:2-4, 766:1-<br />
2, 768:1 och 3, 769, 770:1 och 3, 771:1 och 3-4, 772:1 och 3,<br />
773:1-2 samt 774:2-4,<br />
att avslå motionerna 721, 723, 732:2, 745, 748:1-2, 749:1-3, 750:1-2,<br />
751, 752, 753:1, 755:2, 757:2, 758:1, 759:1-2, 761:1, 762:2, 763:4,<br />
765:1, 768:2, 770:2, 772:2, 774:1, 776:1-2, 777:1-2 och 785,<br />
att anse motionerna 574:4, 575:3, 647:3, 722:1-2, 724, 725:1-2, 726,<br />
727:1-2, 729:1-3, 730, 731, 734, 735:2-3, 736, 737:1-3, 738:1-2,<br />
739, 740:1-2, 741:1-2, 742:1-2, 748:3, 754, 755:1, 760:2, 763:3,<br />
767:1-7, 771:2, 775, 778, 779, 780, 781, 782, 783 och 784:1-2<br />
besvarade med hänvisning till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 22-24, avsnittet Ett<br />
mänskligare arbetsliv, inklusive förslag till ändringar med anledning av<br />
temagrupperna.<br />
Ändring sidan 23, rad 4: ersätt ”fler” med ”alla”.<br />
Tillägg sidan 23, rad 4, efter ”hög kvalitet”: ”Löntagarnas inflytande<br />
måste garanteras i verksamheten. En sådan verksamhet bör bekostas av<br />
företagen med särskilt hänsynstagande till småföretagens situation.”<br />
Tillägg sidan 23, rad 23: två tillägg i meningen som då lyder<br />
”Arbetsorganisationen måste förändras och demokratiseras så att hämmande<br />
hierarkier bryts.”<br />
59
60<br />
Ändring sidan 23, rad 26: Ersätt ”förändringsarbete” med ”demokratiseringsarbete”.<br />
Tillägg sidan 23, rad 38, efter ”genomföras”: ”genom lag som anpassas<br />
i avtal.”<br />
Tillägg sidan 23, rad 41, efter ”fem dagar”: ”och att ett första steg kan<br />
tas 2003”.<br />
Ändring sidan 24, rad 3: ersätt ”reellt” med ”verkligt”.<br />
Följande förslag framfördes under debatten:<br />
Olle Åkerlund, Västernorrland: Bifall till motionerna 725:1 och 726.<br />
Ändring sidan 24, rad 3: ordet ”reellt”: byts till ”fullvärdigt ekonomiskt”.<br />
Ändring sidan 23, rad 4: ordet ”fler”: byts till ”alla”.<br />
Erik Pers<strong>son</strong>, Skåne: Bifall till texten under rubriken: ”Offentlig sektor<br />
måste gå före.”<br />
Tillägg sidan 23, rad 25: ”Som socialdemokrater måste vi ta ledningen<br />
och stödja och stimulera ett sådant förändringsarbete på alla nivåer.”<br />
Eva-Lena Jans<strong>son</strong>, Örebro län: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motionerna 762:1 samt 757:1 och 3.<br />
Ändring sidan 24, rad 3: ”reellt” ändras till ”verkligt”.<br />
Tillägg sidan 24, rad 4: ”En tidigare prövning ska garanteras. Den<br />
prövningen ska vara rimlig och ha en snabbare handläggning.”<br />
Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong>,Örebro län: Bifall till partistyrelsens förslag<br />
sidan 23, rad 38 och 41.<br />
Jan Bremberg,Blekinge: Bifall till motionerna 725:1, 741:1-2 och 757:1-3.<br />
Tillägg sidan 23, rad 3 efter ordet ”drabbas”: ”Med en generell rehabiliteringsförsäkring<br />
ökar möjligheterna för dem som drabbas att få tillgång<br />
till en tidig rehabilitering och därmed en väg tillbaka in i arbetslivet.<br />
Genom ny arbetsgivaravgift som ej påverkar löneutrymmet ska den<br />
finansieras. Alla anställda måste få del av en företagshälsovård med hög<br />
kvalitet.”<br />
Tillägg sidan 24, rad 3 efter ”arbetsskada”: ”och arbetssjukdom”.<br />
Mikael Rusthoi, Gävleborg: Bifall motion 721.<br />
Tillägg sidan 23, rad 20: ”genom att politiker i nämnder och styrelser<br />
med arbetsgivaransvar får utbildning i arbetsmiljölagstiftning och internkontroll.”<br />
Elisabeth Brandt Ygeman, Stockholm: Bifall till motion 737, 738:1-2,<br />
740:1-2, 741:1-2 och 742:1-2.
Tillägg sidan 23, rad 3, efter ”de som ändå drabbas”: ”En statlig obligatorisk<br />
rehabiliteringsförsäkring ska införas som ett komplement till<br />
den allmänna sjuk- och arbetsskadeförsäkringen.”<br />
Maria Bosdotter, Stockholm: Bifall till förslaget om förmåner vid yrkesskada.<br />
Tillägg sidan 24, rad 5: ”Det är dessutom viktigt att Sverige lever upp till<br />
de konventioner som vi antagit när det gäller ersättning för karensdagen.”<br />
Roger Mogert, Stockholm: Tillägg sidan 23, rad 28: ”Sociala hänsyn<br />
måste bli möjliga vid offentlig upphandling och krav på kollektivavtal<br />
måste kunna ställas. De anställdas fackliga organisationer måste från början<br />
till slut involveras i upphandlingsprocessen och ges möjlighet att<br />
avstyra att oseriösa entreprenörer får uppdrag av det offentliga.”<br />
Ändrades under debatten till följande: ”Konkurrenstrycket måste mildras<br />
lite. Sociala hänsyn måste få tas vid offentlig upphandling och fackföreningarna<br />
måste få lov att vara med i hela upphandlingsprocessen.”<br />
Marie-Louise Johans<strong>son</strong>, Värmland: Ändring sidan 23, rad 2: ”De ska<br />
arbeta förebyggande med såväl den fysiska som den psykosociala arbetsmiljön<br />
och ansvara för rehabilitering av dem som ändå drabbas. Det förebyggande<br />
arbetet ska också inriktas på att motverka vuxenmobbning.”<br />
Lars Schultz, Skåne: Ändring sidan 23, rad 8: ”Fackets långa erfarenhet<br />
av arbetsmiljöarbete ska också tillvaratas, och vidareutvecklas genom att<br />
fackliga företrädare kallas till alla rehabiliteringsärenden.”<br />
Ilija Batljan, Stockholms län: Tillägg sidan 23, rad 1 nytt stycke: ”Ett<br />
barnvänligt arbetsliv är centralt för att kvinnor och män ska kunna uppfylla<br />
sina livsmål när det gäller barn och föräldraskap. Barnafödandet<br />
handlar om välfärd och livschanser. Det handlar också om framtiden och<br />
därmed den ekonomiska utvecklingen. Arbetsmarknadens parter har<br />
ansvaret för att arbetsmarknaden fungerar så att kvinnor och män har friheten<br />
att vara föräldrar. Den negativa påverkan barnafödandet har för<br />
kvinnors inkomstutveckling är oacceptabel. Diskriminering av kvinnor i<br />
samband med löneförhandlingar under och efter föräldraledighet ska<br />
bekämpas. Föräldraledighetens betydelse för kvinnors och mäns karriär<br />
ska kartläggas.”<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Avslag på motion 721 om<br />
utbildning i internkontroll. Nya skrivningar om en obligatorisk företagshälsovård<br />
(motion 725 och 726) i överensstämmelse med Olle Åkerlunds<br />
förslag.<br />
Besvarande av motionerna om rehabiliteringsförsäkring.<br />
61
62<br />
Avslag på Jan Brembergs tilläggsförslag om rehabiliteringsförsäkring<br />
sidan 23, rad 3.<br />
Bifall till den första meningen i Marie-Louise Johans<strong>son</strong>s tilläggsförslag<br />
om den fysiska och psykosociala arbetsmiljön, sidan 23, rad 2. Avslag på<br />
den andra meningen.<br />
Avslag på Elisabeth Brandt Ygemans tilläggsförslag till texter om rehabiliteringsförsäkring,<br />
sidan 23, rad 3. Står fast vid partistyrelsens förslag.<br />
Bifall till Erik Pers<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 23, rad 25.<br />
Avslag på Mikael Rusthois tilläggsförslag sidan 23, rad 20.<br />
Avslag på Roger Mogerts tilläggsförslag sidan 23, rad 28.<br />
Bifall till Jan Brembergs förslag om arbetsskada och arbetssjukdom,<br />
sidan 24, rad 3.<br />
Bifall till Eva-Lena Jans<strong>son</strong>s förslag om att ändra ”reellt” till ”verkligt”<br />
skydd på sidan 24, rad 3.<br />
Bifall till Eva-Lena Jans<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 24, rad 4.<br />
Bifall till första delen i Ilija Batljans tilläggsförslag, sidan 23, rad 1: ”Ett<br />
barnvänligt arbetsliv är centralt för att kvinnor och män ska kunna uppfylla<br />
sina livsmål när det gäller barn och föräldraskap. Barnafödandet<br />
handlar om välstånd och livschanser, men också om framtiden för oss alla<br />
och därmed den ekonomiska utvecklingen.” Avslag på andra delen av<br />
Ilija Batljans tilläggsförslag<br />
Tjänstgörande ordförande: Jan Bremberg har lämnat en lapp med yrkande<br />
om bifall till motion 757:2.<br />
Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande: Delvis bifall till Lars Schultz<br />
tilläggsyrkande sidan 23 om att facket alltid ska bli kallat när man ska<br />
utreda rehabiliteringsfall. Avslag på Maria Bosdotters förslag, sidan 24. I<br />
övrigt bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 721,<br />
att bifalla motionerna 725:1 och 726,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 737,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 738,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 740,<br />
att efter försöksvotering bifalla motion 741:1-2,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 742,
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 757:1 och 3,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
757:2,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 762:2,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
14.2.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Ilija Batljans tilläggsförslag på sidan 23, rad 1, första delen<br />
(”Ett barnvänligt arbetsliv är centralt för att kvinnor och män ska<br />
kunna uppfylla sina livsmål när det gäller barn och föräldraskap.<br />
Barnafödande handlar om välfärd och livschanser. Det handlar<br />
också om framtiden och därmed den ekonomiska utvecklingen.”),<br />
att avslå Ilija Batljans tilläggsförslag på sidan 23, rad 1, andra delen,<br />
att bifalla Marie-Louise Johans<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 23, rad 2,<br />
första meningen (”De ska arbeta förebyggande med såväl den<br />
fysiska som den psykosociala miljön och ansvara för rehabilitering<br />
av dem som ändå drabbas.”),<br />
att avslå Marie-Louise Johans<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 23, rad 2,<br />
andra meningen,<br />
att bifalla Olle Åkerlunds med fleras ändringsförslag på sidan 23, rad 4,<br />
att bifalla Lars Schultz ändringsförslag på sidan 23, rad 8,<br />
att avslå Mikael Rusthois tilläggsförslag på sidan 23, rad 20,<br />
att bifalla Erik Pers<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 23, rad 25,<br />
att efter försöksvotering avslå Roger Mogerts förslag på sidan 23, rad 28,<br />
att bifalla Jan Brembergs tilläggsförslag på sidan 24, rad 3,<br />
att bifalla Eva-Lena Jans<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 24, rad 4,<br />
att efter försöksvotering avslå Maria Bosdotters förslag på sidan 24, rad 5.<br />
Därutöver förelåg Jan Brembergs förslag sidan 23, rad 3 och Elisabeth<br />
Brandt Ygemans förslag sidan 23, rad 4. Mona Sahlin, partistyrelsens föredragande<br />
hade yrkat avslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att efter försöksvotering bifalla Elisabeth Brandt Ygemans tilläggsförslag<br />
på sidan 23, rad 4, som motförslag till partistyrelsens förslag,<br />
och därigenom avslå Jan Brembergs förslag på sidan 23, rad 4,<br />
63
64<br />
att efter rösträkning bifalla partistyrelsens förslag med 177 röster för<br />
och 139 röster emot (2 avstod) och därmed avslå Elisabeth Brandt<br />
Ygemans tilläggsförslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna på sidorna 22-24, avsnittet Ett mänskligare arbetsliv,<br />
inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.4.3 och 14.2 var därmed<br />
avslutad.<br />
Permission<br />
Anders Lars<strong>son</strong>, Norra Älvsborg, har beviljats permission från och med<br />
<strong>fre</strong>dagen den 9 november klockan 13.00 till och med söndagen den 11<br />
november klockan 15.00.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 13.02.
Fredagen den 9 november 2001<br />
Eftermiddagens förhandlingar<br />
Eftermiddagens förhandlingar inleddes klockan 14.30.<br />
Sekreterare: Birthe Nordengard och Lars Westbratt<br />
Ordförande: Jörgen Linder<br />
Dagordningens punkt 8 (fortsatt behandling)<br />
Val av partiorgan<br />
Tidigare behandlad på sidan 232 i del 2.<br />
Dagordningens punkt 8.5<br />
Val av 26 övriga ledamöter i partistyrelsen<br />
Föredragning<br />
Sven Hulterström, valberedningen: Herr ordförande! Även denna gång<br />
kan det bli en ganska kort behandling därför att på de punkter som vi nu<br />
ska föredra finns det enhälliga förslag från valberedningens sida.<br />
Det gäller nu val av 26 övriga ledamöter i partistyrelsen. Förslaget är<br />
att vi väljer följande per<strong>son</strong>er, som i det här sammanhanget kommer i<br />
bokstavsordning – när vi i morgon kommer till suppleanterna blir det<br />
inte i bokstavsordning eftersom de ska inträda i den ordning som de blivit<br />
valda.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Uno Aldegren,Skåne, nyval<br />
Berit Andnor, Jämtlands län, omval<br />
Annika Billström,Stockholm, nyval<br />
Jan Björkman, Blekinge, nyval<br />
Gunnar Hofring, Uppsala län, nyval<br />
Anneli Hulthén, Göteborg, nyval<br />
Berit Högman, Värmland, omval<br />
Ninel Jans<strong>son</strong>,nyval<br />
Roger Kaliff,Kalmar län, omval<br />
65
66<br />
Arne Kjörnsberg,Älvsborgs södra, omval<br />
Ingrid Lennerwald,Skåne, nyval<br />
Lena Ludvigs<strong>son</strong> Olafsen, Dalarna, omval<br />
Inger Lundberg,Örebro län, omval<br />
Lars-Erik Lövdén,Skåne, omval<br />
Anna-Carin Magnus<strong>son</strong>, Jönköpings län, nyval<br />
Lena Micko, Östergötland, omval<br />
Kjell Nordström,Skaraborg, omval<br />
Ingela Nylund Watz,Stockholms län, nyval<br />
Raimo Pärssinen, Gävleborg, nyval<br />
Björn Rosengren,Norrbotten, nyval<br />
Lena Sandlin, Västerbotten, nyval<br />
Mariam Sherifay,Stockholms län, nyval<br />
Hans Stenberg, Västernorrland, nyval<br />
Hans Tilly,nyval<br />
Tommy Waidelich,Stockholms län, omval<br />
Sven-Erik Österberg, Västmanland, nyval.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt enhälligt:<br />
att bifalla valberedningens förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 8.5 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 8.7<br />
Val av tre revisorer<br />
Föredragning<br />
Sven Hulterström, valberedningen: Valberedningen föreslår omval av<br />
Anita Modin, Inga Hagström och Håkan Bystedt.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Anita Modin,omval<br />
Inga Hagström,omval<br />
Håkan Bystedt,omval.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt enhälligt:<br />
att bifalla valberedningens förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 8.7 var därmed avslutad.
Dagordningen punkt 8.9<br />
Val av fem ledamöter i programkommissionen<br />
Föredragning<br />
Sven Hulterström, valberedningen: Tidigare har partiordföranden alltid<br />
varit ordförande i programkommissionen, men partiordföranden har<br />
undanbett sig att återväljas på den funktionen, vilket inte är så konstigt.<br />
Allt eftersom utvecklingen går och om man är både statsminister och<br />
partiordförande, har man ganska mycket att göra. Därför föreslår valberedningen<br />
att vi utser Thomas Östros, Anne-Marie Lindgren, Wanja<br />
Lundby-Wedin, Martin Nils<strong>son</strong> och Pär Nuder till ordinarie ledamöter i<br />
programkommissionen med Thomas Östros som ordförande.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Thomas Östros,ordförande, nyval<br />
Anne-Marie Lindgren,omval<br />
Martin Nils<strong>son</strong>,nyval<br />
Wanja Lundby-Wedin,omval<br />
Pär Nuder,nyval.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt enhälligt:<br />
att bifalla valberedningens förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 8.9 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
67
68<br />
Dagordningens punkt 10.4.4<br />
Trygg i tider av arbetslöshet<br />
(Politiska riktlinjer, sidan 24)<br />
Dagordningens punkt 14.3<br />
Utlåtanden över motioner på området<br />
Trygg i tider av arbetslöshet<br />
(Häftena M6, sidorna 117-144 och U6, sidorna 28-34)<br />
Föredragande: Björn Rosengren och Lena Micko<br />
Inledning av Björn Rosengren<br />
Björn Rosengren, partistyrelsens föredragande: Partivänner! De flesta<br />
människor hamnar någon gång i sitt liv i arbetslöshet. Att bli av med jobbet<br />
kan innebära mycket stora sociala på<strong>fre</strong>stningar, en känsla av att inte<br />
vara behövd och av att bli över. Det är ofta svårt nog. Om det ekonomiska<br />
avbräcket dessutom blir stort kan situationen bli ännu värre.<br />
Socialdemokratins klassiska politik för att möta arbetslösheten har alltid<br />
innehållit tre delar:<br />
För det första en ekonomisk politik för att öka tillväxt och sysselsättning<br />
och på det sättet bekämpa arbetslösheten som sådan.<br />
För det andra en arbetsmarknadspolitik som syftar till att stärka människors<br />
möjligheter på arbetsmarknaden och underlätta så att arbetssökande<br />
och arbetsgivare kan finna varandra.<br />
För det tredje en arbetslöshetsförsäkring som ger försörjningstrygghet<br />
under den tid man går arbetslös.<br />
Aktivitetsgarantin är en viktig del av den nya arbetsmarknadspolitiken.<br />
Med den får man möjlighet att koncentrera sig på att ta sig in på arbetsmarknaden<br />
igen utan att riskera att bli utförsäkrad.<br />
Arbetslöshetsförsäkringen är en av de viktigaste delarna av den generella<br />
välfärden. Alla löntagare ska ha rätt till en trygg försörjning om man<br />
blir av med jobbet. Samtidigt ska a-kassan inte vara ett långsiktigt försörjningsstöd,<br />
utan den ska vara en omställningsförsäkring, en försörjning<br />
under den tid man söker nytt jobb eller utbildning.<br />
Arbetarrörelsens bestämda uppfattning är att försäkringen ska bygga<br />
på inkomstbortfallsprincipen.<br />
Arbetslöshetsförsäkringen har också stora effekter på lönebildningen.<br />
Utan en arbetslöshetsförsäkring skulle lönerna pressas ner i tider av<br />
arbetslöshet. Arbetslösheten ska inte bekämpas med lönedumpning!<br />
Det är också viktigt att fackföreningsrörelsen har huvudmannaskapet<br />
för arbetslöshetsförsäkringen. Det finns många fördelar med det. En är<br />
att den fackliga organisationen tidigt kan ingripa i uppsägningssituationer<br />
och bevaka att människors grundläggande rättigheter på arbetsmarknaden<br />
tillgodoses.
Under de senaste åren har det låga taket för ersättningen varit ett problem.<br />
Efterhand som lönenivån stiger kommer allt fler över takgränsen.<br />
Då urholkas arbetslöshetsförsäkringen successivt, och tilltron och legitimiteten<br />
minskar.<br />
Många frågar varför vi inte höjt taket tidigare. Partikongresserna under<br />
1990-talet gjorde klara prioriteringar. Först skulle statsfinanserna saneras<br />
och arbetslösheten bekämpas. När vi sedan fick ekonomiskt utrymme<br />
skulle vi i första hand satsa på välfärdens verksamheter. Det var där vi såg<br />
de akuta behoven.<br />
Den 1 juli i år höjde vi taket med 100 kronor till 680 kronor under<br />
första 100 dagarna. Det var ett viktigt steg, men vi är väl medvetna om<br />
att det inte räcker. Vi vill höja mer; det är vår klara ambition.<br />
Många tog upp frågan i temagruppen. Jag tog starkt intryck av de<br />
inläggen. Det är uppenbart att många tycker att skrivningen inte tillräckligt<br />
starkt uttrycker den tydliga vilja att höja taket som vi faktiskt har.<br />
Jag har också tittat på de yrkanden som kommit in.<br />
En sak vill jag göra klar: Det får inte finnas några tveksamheter om att<br />
vi prioriterar frågan mycket högt. Naturligtvis måste den här reformen<br />
vägas mot andra angelägna reformer. Men för att ytterligare understryka<br />
hur viktig vi anser att en höjning är vill jag föreslå en förändring av skrivningen<br />
på sidan 24, rad 33, i riktlinjerna. Jag föreslår att vi stryker<br />
meningen ”Taket ska höjas ytterligare när det statsfinansiella läget medger<br />
och alla ska få del av takhöjningen.” I stället föreslås följande<br />
meningar: Taket i a-kassan ska höjas snarast, så att de flesta löntagare<br />
verkligen får 80 procent i ersättning. Ersättningen ska gälla hela perioden.”<br />
Motion 792:2-3 är faktiskt i linje med vad partistyrelsen vill. Jag vill<br />
därför yrka bifall till dessa attsatser och ändrar därmed partistyrelsens<br />
yrkanden i utlåtandet.<br />
Det blir ett rakare besked om vad vi vill och om var vi står. Jag hoppas<br />
att vi ska kunna enas om de skrivningarna. I övrigt yrkar jag bifall till partistyrelsens<br />
förslag till riktlinjer, med föredragna förändring. Jag yrkar<br />
också bifall till partistyrelsens utlåtanden över motionerna, med den förändring<br />
som gäller motion 792.<br />
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande: På talarlistan finns 18 talare anmälda. Eftersom<br />
strecket går vid 15 måste vi dra streck i debatten också på den här punkten.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
69
70<br />
Debatt<br />
Conny Holm, Jönköpings län: Ordförande, kongressdeltagare! För mig<br />
var a-kassan en av de viktigare frågorna på kongressen, så jag hade förberett<br />
ett anförande om denna. Men jag ska i stället tacka föredraganden<br />
för det här förslaget, som jag tycker är bra. Annars hade jag tänkt göra<br />
något som är otillåtet, nämligen sätta betyg på a-kassan – inte från<br />
Standard & Poors som vad gäller finansministern häromdagen utan från<br />
folket och medlemmarna. Jag avstår dock från det. I stället kan vi väl ge<br />
förslaget betyget Godkänd. Jag vädjar till kongressen om att ställa sig<br />
bakom det förslag som Björn Rosengren lagt fram. Själv drar jag tillbaka<br />
mitt förslag.<br />
Christer Erlands<strong>son</strong>, Stockholms län: Ordförande, partikamrater! Det är<br />
härligt med en lyhörd partistyrelse. Det nya förslaget är fantastiskt bra.<br />
Jag känner mig stolt över en sådan partistyrelse och stolt över att kunna<br />
komma hem och berätta att vi verkligen arbetar för att alla människor ska<br />
känna trygghet i samhället.<br />
Jag drar tillbaka mitt förslag om a-kassan och ansluter mig till det nya<br />
förslaget från partistyrelsen.<br />
Helene Bengts<strong>son</strong>, Kronoberg: Jag yrkar bifall till motion 788:1 och till<br />
motion 790:2. Givetvis yrkar jag bifall till partistyrelsens förslag till riktlinjer.<br />
Denna vecka har vi ett antal gånger nämnt orden allas lika rätt och<br />
värde. Det måste även gälla arbetslöshetsförsäkringen. Därför är jag återigen<br />
glad över de tillgodosedda yrkandena. Det handlar om att ge ett<br />
verkligt skydd vid inkomstförlust. A-kassan måste vara lika för alla, för<br />
annars får vi ett antal privata lösningar. Ska det vara 80 procent, så är det<br />
den ersättning som man ska ha – inte 75 procent, 60 procent eller lägre.<br />
Taket på a-kassan måste höjas. Ska vi vara ett parti för alla måste vi visa<br />
det också i handling, inte bara i ord!<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>, Skåne: Ordförande, partikamrater! Jag har ett yrkande<br />
om en ny mening på sidan 24, rad 33, i riktlinjerna: ”Den bortre parentesen<br />
för deltidsarbetslösa ska avskaffas.”<br />
Denna enda mening, bestående av sju enkla ord, har en otrolig betydelse,<br />
framför allt för Handels, Kommunals och Hotell- och Restauranganställdas<br />
medlemmar. Vad handlar det då om? Jo, om man har blivit<br />
uppsagd, blivit arbetslös, och får ett nytt jobb men inte får samma arbetstidsmått<br />
utan det blir färre timmar, har man rätt till att mellanskillnadsstämpla,<br />
som det heter, under en period. Sedan har man att välja mellan<br />
att acceptera färre timmar och gå ned i ersättning eller att säga upp sig<br />
helt och stämpla helt. Om de här timmarna är fasta och det är en lös,<br />
otrygg anställning, en visstidsanställning, går det att fortsätta att stämpla
hur länge som helst. Ni hörde rätt: Får man en fast tjänst på de här timmarna<br />
äger man rätt att bara stämpla en period. Men får man en massa<br />
vikariat och visstidsanställningar, kan man fortsätta så hela tiden.<br />
Det innebär att vi tvingar framför allt kvinnor att gå ut i otrygga<br />
anställningsformer för att klara sin försörjning. Men om vi nu är ett<br />
feministiskt parti och har visat prov på det tidigare här i dag och tagit<br />
ansvar för det, då måste vi gå från ord till handling även i denna otroligt<br />
viktiga fråga och avskaffa den bortre parentesen.<br />
Jag vill passa på att yrka bifall även till Ewelina Tokarczyks förslag om<br />
att inträdesvillkoren också behöver ses över. Det är viktigt framför allt för<br />
de som är nya på arbetsmarknaden så att de lätt kan komma in där.<br />
Hans Schoug,Skåne: Ordförande, kongresskolleger! Jag hade nog hoppats<br />
på en lite tydligare skrivning än den som Björn Rosengren här presenterat.<br />
Men, som vi alla vet, tvingas vi ofta till kompromisser, och ofta försöker<br />
vi hitta vägar så att vi slipper uppslitande strider och beslut som<br />
kanske inte alla är nöjda med.<br />
Det förslag som Björn Rosengren har presenterat – det gäller både<br />
skrivningarna i riktlinjerna och bifall till motion 792:2-3 – ställer både<br />
jag och övriga i Skånedelegationen upp på. Dessutom passar jag på att<br />
yrka bifall till Lennart Nils<strong>son</strong>s förslag. Även det yrkandet står övriga i<br />
Skånedelegationen bakom.<br />
Vidare finns det några yrkanden om möjligheterna till inträde i a-kassan.<br />
Vi menar att det är nödvändigt att underlätta för människor att få inträde<br />
i a-kassan, speciellt i nu rådande tider. Därför yrkar vi bifall till förslaget<br />
om att skapa sådana möjligheter.<br />
Stig-Erik Westling, Västernorrland: Ordförande, partikamrater! Trygg i<br />
tider av arbetslöshet, arbete åt alla, arbete och solidaritet samt ett mänskligt<br />
arbetsliv är socialdemokratiska riktlinjer som är mer än hundra år<br />
gamla. I olika former har de dykt upp på våra kongresser. Resultatet är välstånd<br />
och internationell uppmärksamhet. Det är inte utan att man pratar<br />
om den svenska modellen. Men arbetsmarknadspolitiken måste reformeras.<br />
Vi är bra, men vi måste bli bättre. Under kongressen har vi tagit del av<br />
många exempel på att alltför många befinner sig i ett utsatt läge.<br />
Utifrån mina erfarenheter av texten i temagruppernas arbete och<br />
motionerna yrkar jag på ett tillägg på sidan 24, rad 20, i riktlinjerna. Efter<br />
”effektiv arbetsförmedling” föreslås följande skrivning: ”men även kvalificerade<br />
resurser för vägledningsinsatser grundade på per<strong>son</strong>liga handlingsplaner”.<br />
Jag vill nämna några exempel och börjar med att säga att det som partiordföranden<br />
inledde med och vad Mona Sahlin nämnde är de invandrare<br />
som arbetar under sin yrkeskompetens. Det är inte socialdemokratisk<br />
politik eller socialdemokratiska riktlinjer, utan det är Samhall och<br />
71
72<br />
lönebidrag. Där vet vi att det ska bli en utredning. Kampen mot arbetslösheten<br />
fortsätter, med skärpta s-riktlinjer.<br />
Göran Hårde, Uppsala län: Partikamrater! Det känns ganska bra att<br />
komma med ett kort yrkande, men på vägen hit tänkte jag på vår stand<br />
up-komiker Lasse Eriks<strong>son</strong> från Uppsala. Tänk om han hade fått den<br />
blankett som ska fyllas i innan man går upp i talarstolen. En massa siffror<br />
ska ju anges för dagordningspunkt, sida, rad och vad det är. Det finns<br />
alla möjligheter att skriva fel; jag vet inte hur man klarar av det. Det<br />
måste ju finnas fantastiska varianter på detta. När jag kommer hem ska<br />
jag tipsa Lasse Eriks<strong>son</strong> om att göra något om detta.<br />
Mitt yrkande gäller sidan 24, rad 36, och ett tillägg med ett enda ord.<br />
Det innebär att jag för ett ögonblick ansluter mig till ungdomsvärlden.<br />
Meningen kommer då att lyda enligt följande: ”Långtidsarbetslösa, ungdomar<br />
och per<strong>son</strong>er med utländsk bakgrund ska prioriteras.” Hjälp mig<br />
alltså med att få in ”ungdomar”!<br />
Annika Wågenberg, Södermanland: Jag har ett yrkande som gäller sidan<br />
24, rad 32, i riktlinjerna. Jag har ju yrkat att taket snarast ska höjas ytterligare<br />
– att gälla under hela arbetslöshetsperioden – och att nivån under<br />
de närmaste åren ska nivån höjas till 90 procent. Jag är dock beredd att<br />
ta tillbaka första delen av mitt yrkande, till förmån för Björn Rosengrens<br />
yrkande – vilket jag tackar för. Men den del av yrkandet kvarstår som gäller<br />
att under de närmaste åren ska nivån höjas till 90 procent.<br />
Jag kommer från Katrineholm, en kommun som ju just nu är hårt<br />
drabbad av varsel, nedläggningar av fabriker och arbetslöshet. Jag hoppas<br />
att regeringen tar sitt ansvar och hjälper oss med att skaffa ersättningsjobb<br />
och även kommer med andra åtgärder. Själv är jag snart<br />
arbetslös – jag jobbar på Flextronics, som inom de närmaste veckorna<br />
kommer att lägga ned sin fabrik. På Flextronics och inom elektronikindustrin<br />
finns det många kvinnor. Lönerna där är låga. Många kommer<br />
inte ens upp till taket i a-kassan. Därför tycker jag att det är viktigt att vi<br />
även tänker på att inom en snar framtid höja ersättningen till 90 procent.<br />
För per<strong>son</strong>er som redan har låg inkomst slår det extra hårt att bli arbetslös.<br />
Även medan man har jobb ligger man på marginalen när det gäller<br />
att klara månadsutgifterna. Då är det ett hårt slag att bli av med jobbet<br />
och inte få pengarna att räcka. Därför yrkar jag bifall till mitt yrkande.<br />
Erik Anders<strong>son</strong>,Stockholms län: Ordförande, partivänner! Jag såg nyligen<br />
en annons där Sif gjorde reklam för sin nya egna arbetslöshetsförsäkring.<br />
Jag blev väldigt orolig. Om industriförbunden inom LO eller Byggnadsindustriarbetareförbundet<br />
skulle behöva teckna liknande försäkringar<br />
skulle premien bli så dyr att det i det närmaste vore omöjligt för medlemmarna<br />
att betala den. Än värre är att liknande privata arbetslöshetsförsäkringar<br />
också skulle slå sönder viktiga delar av vårt välfärdssystem.
Men den oro som jag kände när jag såg Sifs annons tycker jag att klokskapen<br />
från partistyrelsens föredragande Björn Rosengren har dämpat.<br />
Det nya förslaget om ändrade riktlinjer är mycket bra – jag avser också<br />
yrkandet om bifall till motion 792:2-3 – så jag drar tillbaka mitt förslag,<br />
till förmån för partistyrelsens nya förslag.<br />
Christer Forsell, Västerbotten: Ordförande, partivänner! Den redogörelse<br />
som vi fick över partistyrelsens ställningstagande här har gjort att de<br />
yrkanden som jag lagt fram väldigt väl stämmer överens när det gäller<br />
skrivningarna i riktlinjerna och även när det gäller ett bifall till motionen,<br />
så i den delen drar jag tillbaka vad jag yrkat.<br />
Här har nämnts vad jag hade tänkt använda som argument, men jag<br />
vill ändå hålla fram den artikel som finns i Dagens Nyheter och som visar<br />
vad kostnaderna blir för den som skulle teckna en privat försäkring och<br />
vilka skillnader det blir beroende på vilken yrkeskategori man tillhör. Jag<br />
hoppas att vi härmed får en möjlighet att förhindra att vi får de här privata<br />
lösningarna.<br />
Vidare har jag yrkat på ett tillägg i riktlinjerna med anledning av att jag<br />
i mitt yrke redogör för Byggnads a-kassa. Jag har sett hur många ungdomar<br />
drabbas av de här striktare reglerna. De klarar inte av att med korta<br />
anställningar arbeta upp ett arbetsvillkor så att de kommer in i försäkringen.<br />
De kan få hålla på väldigt länge på grund av att de aldrig får en<br />
anställning som är tillräckligt långvarig för att komma i åtnjutande av<br />
försäkringen. Detta dilemma råkar alltså många ungdomar ut för. Det är<br />
alldeles fel signaler om ungdomar, när de börjar sin bana i yrkeslivet, ska<br />
behöva gå till socialen för att skaffa sig mat för dagen.<br />
Därför yrkar jag bifall till nämnda tillägg. Jag yrkar också bifall till<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>s yrkande om den bortre parentesen för deltidsarbetslösa.<br />
Fredrik Lundh,Norrbotten: Kongresskamrater, presidium! Vi i SSU, tillsammans<br />
med Broderskapsrörelsen, Socialdemokratiska studentförbundet<br />
och Norrbottensdelegationen, känner att det saknas ett ord på sidan<br />
24, rad 36, i förslaget till riktlinjer, nämligen ordet ungdomar – ett ord<br />
med bara åtta bokstäver men som omfattar en väldigt stor och för framtiden<br />
viktig grupp, en grupp där arbetslösheten i dag ökar. I förslaget till<br />
riktlinjer är det en svaghet att man inte nämner ungdomarna som en<br />
prioriterad grupp när det gäller bekämpningen av arbetslösheten. Av den<br />
senaste AMS-statistiken framgår att arbetslösheten bland ungdomar stiger,<br />
och det är en riktigt farlig signal. Erfarenheterna från 1990-talet<br />
visar att det är de unga som drabbas först när arbetslösheten stiger.<br />
Vi delar dessa tankar med Göran Hårde från Uppsala län. Vi från SSU,<br />
Broderskap, Studentförbundet och Norrbottendelegationen drar tillbaka<br />
våra förslag och ansluter oss till Göran Hårdes tilläggsförslag. Vi tar<br />
fighten för framtiden tillsammans!<br />
73
74<br />
Per Eriks<strong>son</strong>,Örebro län: Också jag hade ett förslag i detta sammanhang,<br />
men det har mycket fint tillgodosetts av Björn Rosengren. Det finns därför<br />
inte någon anledning att upprepa argumentationen. Jag yrkar bifall<br />
till Björn Rosengrens förslag och drar tillbaka mitt förslag. Jag yrkar också<br />
bifall till motion 792.<br />
Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsen: Jag har egentligen aldrig tvivlat på<br />
att socialdemokratin står på de arbetslösas sida, och jag har aldrig tvivlat<br />
på att socialdemokratin vill att de arbetslösa ska ha en bra ersättning,<br />
men många av de arbetslösa har tvivlat på socialdemokratin. Många av<br />
dem som i dag varslas har tvivlat på socialdemokratin. Då har jag och<br />
många med mig fått förklara och försvara socialdemokratin och det som<br />
vi står för. Nu kan vi gå ut och vara stolta över den politik som vi står för.<br />
Nu kan vi gå ut och tala om att socialdemokratin och arbetarrörelsen står<br />
på de arbetslösas sida.<br />
Jag yrkar bifall till det förslag som föredraganden har lagt fram och<br />
tackar för att vi har fått en bra process, som gör att det i den här frågan<br />
inte finns några för<strong>lor</strong>are utan bara vinnare. Framför allt är det de arbetslösa<br />
som tillhör vinnarna!<br />
Jessica Peters<strong>son</strong>,Kalmar län: Eftersom jag har fått mitt yrkande tillgodosett<br />
drar jag tillbaka det och yrkar bifall till partistyrelsens nya förslag om<br />
a-kassan. Jag gör det därför att jag vet att många av mina metallkamrater<br />
i dag slår i taket och faktiskt inte har mer än 60 procent i ersättning.<br />
Ewelina Tokarczyk, Göteborg: Jag ska tala om en för SSU högt prioriterad<br />
fråga. För att man ska komma med i a-kassan måste man ha arbetat<br />
17 timmar i veckan i fyra veckor under en femveckorsperiod. Det går inte<br />
att ringa vecka 6 och anmäla sig, för då får man jobba ytterligare minst<br />
17 timmar i veckan under fyra veckor av en femveckorsperiod. Hängde<br />
ni med? Det är nämligen många som inte gör det. Tror ni att en 19-åring<br />
som just har börjat arbeta i en affärskedja som är öppen mellan 7 och 23<br />
förstår det här?<br />
Vi har talat mycket om tak i a-kassan, men till att börja med måste<br />
man komma med i den. Redan i dag kommer färre ungdomar och kvinnor<br />
med. Måste man verkligen göra det så himla svårt för dessa grupper<br />
att de skräms i väg? Systemet fungerar kanske om man får hjälp av någon<br />
kunnig per<strong>son</strong> att räkna sina timmar. Man ska hålla ordning på veckor,<br />
regler och per<strong>son</strong>er som ska ringas upp. Den som är ny på arbetsmarknaden<br />
och till exempel jobbar i en butik måste klara detta själv, och det<br />
är inte alltid så lätt.<br />
Det är speciellt nu inför en eventuell konjunkturnedgång väldigt viktigt<br />
att alla försäkras, även ungdomar. Vi från SSU har därför följande<br />
förslag till tillägg på sidan 24, rad 33. Efter orden ”diskussion om takhöjning”<br />
ska det stå: ”Inträdesvillkoren bör ses över i syfte att förenkla för<br />
per<strong>son</strong>er med otrygga anställningar att bli medlem i a-kassa.”
Jag yrkar bifall till detta förslag. Jag yrkar även bifall till Göran Hårdes<br />
förslag om att ungdomar ska komma med.<br />
Luciano Astudillo,Skåne: Till er som misstror, till er som är rädda och till<br />
er som inte vet eller inte vill veta vill jag säga följande. En gång för länge<br />
sedan kom våra föräldrar till Sverige. De flesta visste inte mer än att<br />
vikingarna hade sitt ursprung på dessa nordliga breddgrader. Hit kom de<br />
sörjande, trötta och besvikna över att behöva lämna sitt land med sina<br />
familjer och sina vänner. Våra föräldrar hade valt sitt liv, ett val som inte<br />
vi barn gjorde. Vi fick aldrig välja. Tidigt blev vi delaktiga i deras dröm<br />
om att någon gång återvända till det förlovade landet. Våra föräldrar<br />
gjorde som alla andra föräldrar oss barn delaktiga i sina drömmar, förhoppningar<br />
och frustrationer.<br />
Tiden gick, och våra föräldrar tvingades erövra det nya språket. För<br />
några blev arbetet med det nya språket den svåraste kampen i livet. Vi<br />
barn antingen föddes i eller växte upp i Sverige. Vi växte upp med Vilse<br />
i pannkakan och Fem myror är fler än fyra elefanter. Vi är inte nya svenskar.<br />
Alla är vi med och skapar det framtida Sverige, det Sverige som med<br />
alla sina traditioner fortsätter att sträva framåt. Vi är alla med i den förändringen.<br />
Vi är alla Sverige.<br />
Integrationsfrågorna är en viktig framtidsfråga. De politiska riktlinjerna<br />
är den här gången mycket bättre än i Sundsvall. Vi har flyttat fram positionerna,<br />
och jag är jättenöjd med det. Men det finns en fråga som jag<br />
särskilt vill lyfta fram och som gäller vår syn på människor som kommer<br />
hit. Den återspeglas i hur vi hanterar SFI. Vi kräver av människor att de<br />
ska introduceras i vårt samhälle, och det är rätt. Vi ska lära dem språket.<br />
Men när de här människorna lever upp till dessa villkor hamnar de för<br />
det första på socialbidrag, trots att de har levt upp till de krav som ställs.<br />
Vilka signaler ger det? För det andra utsätts de för ren diskriminering i<br />
förhållande till vad som gäller vid andra vuxenstudier.<br />
Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Karin Hanqvist, Stockholm: Också jag har ett tillägg i riktlinjerna på<br />
sidan 24, rad 23. Det är likalydande med det som Lennart Nils<strong>son</strong>,Skåne,<br />
nyss redogjort för: ”Den bortre parentesen för deltidsarbetslösa ska<br />
avskaffas.” Jag behöver inte upprepa Lennart Nils<strong>son</strong>s utmärkta argumentation,<br />
men det är faktiskt så att det för de deltidsarbetslösa är slut efter<br />
300 dagar. Då väljer många att gå från sin fasta anställning till otryggare<br />
anställningar. Det är den effekt som den här regeln har fått.<br />
Jag tycker att den här diskussionen lite hänger ihop med det beslut som<br />
vi tog i förmiddags. Kvinnor som vill jobba mer men inte får det kanske<br />
har a-kassa. Det finns nu hopp om att de efter förmiddagens kloka beslut<br />
slipper det här, får en tryggare anställning och en bättre inkomst. Men<br />
till dess måste vi kämpa för att den bortre parentesen ska avskaffas.<br />
Jag yrkar bifall till tillägget i riktlinjerna.<br />
75
76<br />
Björn Rosengren, partistyrelsens föredragande: Jag vill börja med att tacka<br />
för processen. Jag tycker att vi har haft en utomordentligt bra diskussion<br />
i denna fråga, och jag måste själv säga att jag har fått många synpunkter<br />
som bygger på kunskap och erfarenhet och som vi i partistyrelsen har<br />
tagit till oss. Jag känner efter dessa diskussioner och förslag att vi nu i<br />
stort sett är överens, och det vill jag tacka kongressen för.<br />
Jag ska gå över till några speciella yrkanden.<br />
Helene Bengts<strong>son</strong> har yrkat bifall till motion 788:1, där det krävs att<br />
taket ska höjas omgående. På det kravet yrkar jag avslag. Jag menar att<br />
den skrivning som jag föreslagit är tillräckligt stark.<br />
Jag yrkar också avslag på Annika Wågenbergs, Södermanland, förslag att<br />
vi ska höja ersättningsnivån till 90 procent under de närmaste åren. Vi<br />
har faktiskt tidigare fattat beslut om att vi ska klara 90 procent på lång<br />
sikt. Jag vill också hänvisa till motion 790:3, som jag har yrkat bifall till.<br />
Den innebär att vi uttalar att vi ska klara 90 procent som ett mål.<br />
Stig-Erik Westling, Västernorrland, har yrkat på ett tillägg på sidan 24,<br />
rad 20: att efter orden ”effektiv platsförmedling” lägga till: ”och kvalificerade<br />
resurser för vägledningsinsatser grundade på per<strong>son</strong>liga handlingsplaner”.<br />
Jag tycker att det låter bra och yrkar bifall till det.<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>,Skåne, har yrkat på ett tillägg på sidan 24, rad 33 som<br />
lyder: ”att den bortre parentesen för deltidsarbetslösa avskaffas”. På det<br />
vill jag yrka avslag. Den här regeln leder faktiskt ofta till att deltider förvandlas<br />
till heltider, och därför vill vi att den ska vara kvar. Vi har ett<br />
instrument som faktiskt leder till detta, och om vi avskaffar det missar vi<br />
det som faktiskt är vårt yttersta mål och som också har diskuterats tidigare<br />
här i dag.<br />
Christer Forsell, Västerbotten, vill ha in ett tillägg efter skrivningarna på<br />
rad 33: ”att tidsbegränsade anställningar ska få förenklade inträdesvillkor<br />
till a-kassan”. Jag yrkar avslag på det. Jag anser att takhöjningen måste ha<br />
högsta prioritet. Man kan dessutom inte ha olika inträdeskrav för olika<br />
anställningsformer, om det nu är det som han menar.<br />
Ett liknande yrkande har Ewelina Tokarczyk, Göteborg. Hon vill få till<br />
stånd en översyn i syfte att förenkla inträdesvillkoren till a-kassan för<br />
dem som har otrygga anställningar. Jag tycker att det låter bra, men jag<br />
vill understryka att vi från partistyrelsens sida anser att takhöjningen<br />
måste gå före andra angelägna förändringar. Därtill vill jag också säga att<br />
a-kassan är en försäkring, inte ett bidragssystem. Därför måste det faktiskt<br />
finnas kvalificeringsregler.<br />
Fredrik Lundh,Norrbotten, och Göran Hårde, Uppsala län, vill på sidan<br />
24, rad 36 lägga till ungdomar bland de prioriterade grupperna för<br />
arbetsmarknadspolitiken. Det är riktigt att ungdomar kan komma att få<br />
större problem på arbetsmarknaden framöver, och därför yrkar jag bifall<br />
till det förslaget.<br />
Vi yrkar vidare bifall till motion 792:2-3. Den första attsatsen kan vi<br />
däremot inte tillstyrka. Det står där att ersättningen ska vara 80 procent
av det löneunderlag som man har, vilket innebär att det inte skulle finnas<br />
något tak. Det betyder i princip att den som tjänar 100 000 skulle få<br />
80 000 i a-kasseersättning. Jag tror inte att man menar så, men det är vad<br />
som står där.<br />
Vad slutligen gäller Luciano Astudillos yrkande menar jag att SFI inte fyller<br />
kvalifikationskraven för a-kassan. Jag vill än en gång vädja till kongressen<br />
att inse att det handlar om att höja taket och tillse att så många som<br />
möjligt får 80 procents ersättning. Det är det som vi ska koncentrera oss på<br />
och som det kommer att krävas resurser till. Låt oss nu ta det steget.<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>, Skåne: Björn Rosengren säger att regeln om en bortre<br />
parentes i a-kassan ofta leder till heltidsanställningar. Jag skulle vilja fråga<br />
vad han grundar det på. Han är välkommen att hälsa på hos Handels<br />
avdelning i Helsingborg. Vi märker faktiskt inte att deltidsarbetslösheten<br />
går ned. De deltidsarbetslösa tvingas ut i mer och mer otrygga anställningsformer.<br />
Det här är klassiskt – när man inte gillar stycket skjuter man<br />
på pianisten. Det är fel sätt att gå till väga. Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Christer Forsell, Västerbotten: Inte bara ungdomar utan alla som vill<br />
ansluta sig till försäkringen måste klara inträdesvillkoren. Jag är medveten<br />
om att det måste finnas regler, men jag menar att det är ganska<br />
besvärligt för folk att hålla reda på dagens regler. Jag sympatiserar med<br />
de kommentarer som Ewelina Tokarczyk har gjort. För att underlätta<br />
beslutsfattandet drar jag tillbaka mitt yrkande och ansluter mig till<br />
Ewelina Tokarczyks förslag.<br />
Ewelina Tokarczyk, Göteborg: Jag instämmer med föregående talare.<br />
Björn Rosengren anser att vi ska prioritera takhöjningen. Visst ska vi göra<br />
det, och det har vi redan fattat beslut om på sidan 12, där det heter:<br />
”Därför anser vi att det under de närmaste åren är viktigast att prioritera<br />
höjningar i taken i sociala arbetsmarknadsförsäkringar, åtgärder som gör<br />
att fler omfattas av dem.”<br />
Luciano Astudillo, Skåne: En av de största orättvisor som vi har just nu i<br />
Sverige är att vi fullständigt stänger människor ute. De kommer inte in<br />
på arbetsmarknaden utan kan få gå utan arbete år efter år. Alltfler kommuner<br />
anpassar introduktionen till heltidsstudier med praktik i kombination<br />
med SFI-studier. Vi har i vår grupp drivit vårt krav tillsammans<br />
med LO. Mitt förslag är att det på sidan 24, rad 38 efter orden ”utifrån<br />
den enskildes behov” tilläggs: ”SFI måste tydligare än i dag vara en introduktion<br />
till arbetslivet. Därför bör SFI-studier kunna jämställas med<br />
andra vuxenstudier och därmed kvalificera till arbetslöshetsersättning.”<br />
Jag yrkar bifall till det.<br />
Den här gruppen är fullständigt marginaliserad. Det är inte fråga om<br />
socialfall, men de tvingas lyfta socialbidrag år ut och år in.<br />
77
78<br />
Björn Rosengren, partistyrelsens föredragande: På frågan varifrån uppgiften<br />
om övergång från deltid till heltid kommer kan jag meddela att den<br />
kommer från AMS, som bör ha relativt god erfarenhet av detta.<br />
Vad sedan gäller förslaget om att ta in fler i a-kassan handlar det ju<br />
ändå om att sänka kvalifikationskraven. Sänker man dem riktigt mycket<br />
– det är väl ingen som kräver det, men jag säger det i pedagogiskt syfte –<br />
innebär det i princip att man får en medborgarlön, och det är inte<br />
meningen. Varje gång man sänker kraven blir det dessutom en större<br />
kostnad.<br />
Kvalifikationsgränsen går vid 17 timmar, vilket bara är något mer än<br />
två dagar, och den arbetstiden ska uppnås fyra veckor i följd under en<br />
femveckorsperiod. I det perspektivet är gränsen inte orimligt högt satt.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 786, 787:1-3, 788:1-2, 789,<br />
790:1-3, 791:1-3, 792:1-3, 793:1-2, 794:1-2, 795:1-2, 796, 797, 798,<br />
799, 800, 801:1-2, 802, 803:1-2, 804:1-3, 805, 806, 807:1-3, 808, 8<strong>09</strong>:1-<br />
2, 810, 811:1-3, 812:1-2, 813, 814, 815, 816, 817, 818 och 923:4<br />
att bifalla motion 802, 806, 807:1, 813, 814, 815 och 923:4<br />
att avslå motionerna 786, 787:1-3, 788:1-2, 789, 790:1, 791:1-2,<br />
792:1-2, 793:1, 794:1, 795:1, 796, 797, 798, 799, 804:2, 808, 810,<br />
811:3, 816, 817 och 818,<br />
att anse motionerna 790:2-3, 791:3, 792:3, 793:2, 794:2, 795:2, 800,<br />
801:1-2, 803:1-2, 804:1 och 3, 805, 807:2-3, 8<strong>09</strong>:1-2, 811:1-2<br />
och 812:1-2 besvarade med hänvisning till partistyrelsens<br />
utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 24, avsnittet Trygg i<br />
tider av arbetslöshet, inklusive förslag till ändringar med anledning av<br />
temagruppen:<br />
Ändring sidan 24, rad 33: Stryk meningen ”Taket ska höjas ytterligare<br />
när det statsfinansiella läget medger och alla ska få del av takhöjningen”<br />
och ersätt med ”Taket i a-kassan ska höjas snarast, så att de flesta löntagare<br />
verkligen får 80 procent i ersättning. Ersättningen ska gälla hela<br />
perioden.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Björn Rosengren, partistyrelsens föredragande: Bifall till motion 792:2-3.<br />
Conny Holm, Jönköpings län: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna<br />
till förmån för partistyrelsens förslag.
Christer Erlands<strong>son</strong>,Stockholms län: Drar tillbaka sitt förslag om ändring<br />
i riktlinjerna till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Helene Bengts<strong>son</strong>,Kronoberg: Bifall till motion nr 788:1. Bifall till motion<br />
790:2.<br />
Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna till förmån för partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>,Skåne: Tillägg sidan 24, rad 33: ”Den bortre parentesen<br />
för deltidsarbetslösa ska avskaffas.”<br />
Hans Schoug,Skåne: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna till<br />
förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Lars Arons<strong>son</strong>, Jönköpings län: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna<br />
till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Stig-Erik Westling, Västernorrland: Tillägg sidan 24, rad 20, efter ”platsförmedling”:<br />
”men även kvalificerade resurser för vägledningsinsatser<br />
grundade på per<strong>son</strong>liga handlingsplaner.”<br />
Göran Hårde, Uppsala län: Tillägg sidan 24, rad 36: ”Långtidsarbetslösa,<br />
ungdomar och per<strong>son</strong>er med utländsk bakgrund…”<br />
Annika Wågenberg, Södermanland: Tillägg sidan 24, rad 32: ”Under de<br />
närmsta åren ska även nivån höjas till 90 procent.”<br />
Torbjörn Jans<strong>son</strong>, Gävleborg: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna<br />
till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Erik Anders<strong>son</strong>, Stockholms län: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i<br />
riktlinjerna till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Christer Forsell, Västerbotten: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna<br />
till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Bifall till Ewelina Tokarczyks tilläggsförslag på sidan 24, rad 33.<br />
Fredrik Lundh,Norrbotten: Drar tillbaka sitt förslag till förmån för Göran<br />
Hårdes tilläggsförslag på sidan 24, rad 36.<br />
Per Eriks<strong>son</strong>,Örebro län: Bifall till motion 792.<br />
Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna till förmån för partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsen: Drar tillbaka sitt förslag om ändring<br />
i riktlinjerna till förmån för partistyrelsens förslag. 79
80<br />
Jessica Peters<strong>son</strong>, Kalmar län: Drar tillbaka sitt förslag om ändring i riktlinjerna<br />
till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Ewelina Tokarczyk, Göteborg: Tillägg sidan 24, rad 33 efter ”takhöjningen:<br />
”Inträdesvillkoren bör ses över i syfte att förenkla för per<strong>son</strong>er<br />
med otrygga anställningar att bli medlem i a-kassan.”<br />
Luciano Astudillo, Skåne: Tillägg sidan 24, rad 38: ”SFI måste tydligare<br />
än i dag vara en introduktion till arbetslivet. Därför bör SFI-studier<br />
kunna jämställas med andra vuxenstudier och därmed kvalificerad till<br />
arbetslöshetsersättning.”<br />
Karin Hanqvist,Stockholm: Bifall till Lennart Nils<strong>son</strong>s tilläggsförslag på<br />
sidan 24, rad 23.<br />
Björn Rosengren, partistyrelsens föredragande: Avslag på Helene Bengts<strong>son</strong><br />
yrkande om motion 788:1 och 790:2. Avslag på Annika Wågenbergs<br />
tilläggsförslag på sidan 24, rad 32.<br />
Bifall till Stig-Erik Westlings tilläggsyrkande sidan 24, rad 20.<br />
Avslag på Lennart Nils<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag sidan 24, rad 33.<br />
Avslag på Ewelina Tokarczyks med fleras yrkande sidan 24, rad 33.<br />
Bifall till Göran Hårdes med fleras tilläggsförslag sidan 24, rad 36.<br />
Avslag på Luciano Astudillos yrkande sidan 24, rad 38.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla motion 792:2-3,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna 788:1 och 790:2<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag vad gäller motionerna i<br />
avsnitt 14.3.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Stig-Erik Westlings tilläggsförslag på sidan 24, rad 19,<br />
att bifalla Göran Hårdes med fleras tilläggsförslag på sidan 24, rad 36,<br />
att avslå Annika Wågenbergs tilläggsförslag på sidan 24, rad 32,<br />
att efter försöksvotering avslå Lennart Nils<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag<br />
sidan 24, rad 33,<br />
att efter votering och rösträkning, med rösterna 172 mot 151 (7<br />
avstod) avslå Ewelina Tokarczyks med fleras tilläggsförslag på<br />
sidan 24, rad 33,
att avslå Luciano Astudillos tilläggsförslag på sidan 24, rad 38,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna på sidan 24, avsnittet Trygg i tider av arbetslöshet,<br />
inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.4.4 och 14 var därmed<br />
avslutad.<br />
Dagordningens punkt 10.5<br />
Ett Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
Dagordningens punkt 15<br />
Utlåtanden över motioner på området<br />
Ett Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
(Häftena M7 och U7)<br />
Huvudföredragande: Ulrica Messing<br />
Inledningsanförande: Ulrica Messing<br />
Dagordningens punkt 10.5.1<br />
Inledande textavsnitt<br />
(Politiska riktlinjer, sidan 25)<br />
Föredragande: Ulrica Messing<br />
Inledning av Ulrica Messing<br />
Ulrica Messing, föredragande: Herr ordförande, kongressdeltagare! I vårt<br />
avsnitt om tillväxt och sammanhållning i hela landet ges en bra beskrivning<br />
av det som en socialdemokratisk tillväxtpolitik handlar om. Det är<br />
en politik som inte går ut på att ge stöd till den ena eller den andra delen<br />
av landet utan som vill göra det möjligt för människor i hela vårt land att<br />
utvecklas, att bo och att kunna förverkliga sina drömmar. Att lyckas med<br />
detta är en utmaning för politiken.<br />
Vårt land präglas av både likheter och olikheter – olikheter i näringslivsstrukturer<br />
och i befolkningsunderlag liksom i skolavstånd och infrastruktur.<br />
Men vårt land präglas också av likheter, till exempel i allas våra<br />
krav på den plats som vi lever på, såsom krav på närhet till dagis, en bra<br />
skola, kommersiell service och möjligheter att planera för framtiden.<br />
När befolkningsunderlaget minskar får vi problem med att upprätthålla<br />
den gemensamma välfärden. I dag ser vi att befolkningen minskar i<br />
drygt 200 av landets 289 kommuner. Det är ett gemensamt problem för<br />
oss alla, och det innebär en svår omställning för de kommuner som ska<br />
anpassa sin service till allt färre invånare.<br />
Genom den proposition för tillväxt och livskraft i hela landet som<br />
regeringen har presenterat visar vi hur vi vill ta ett gemensamt ansvar för 81
82<br />
vårt land – ett gemensamt ansvar både på platser med befolkningstillväxt<br />
och på platser där befolkningsunderlaget minskar. En socialdemokratisk<br />
politik för tillväxt och livskraft handlar om att bejaka utvecklingen och<br />
att uppmuntra till omställningar när verkligheten förändras. Vårt parti<br />
har aldrig velat konservera samhällsstrukturerna. Vi vill ha förändringar<br />
och förbättringar. Vi är inte nöjda. Vi är otåliga då vi inte lyckas så bra<br />
eller inte lyckas så snabbt som vi skulle önska. Vi vet att utvecklingen är<br />
en förutsättning för ökad jämlikhet, precis som ökad jämlikhet är en<br />
drivkraft för fortsatt utveckling.<br />
Under de senaste åren har vi gjort en rad insatser för utvecklingen. En<br />
av de största är den satsning på utbildning som vi har genomfört. Genom<br />
den har vi dels gett svensk industri stora konkurrensfördelar genom allt<br />
mer och allt högre utbildad arbetskraft, dels gett många enskilda per<strong>son</strong>er<br />
nya möjligheter att växa och att utvecklas. Utbildning ger oss större<br />
självförtroende och bättre förutsättningar att möta nya utmaningar och<br />
snabba förändringar både som individer och som land.<br />
De senaste tio åren har vi socialdemokrater förändrat utbildningssystemet<br />
för att anpassa det till kunskapssamhället. Kunskapslyftet var den<br />
största satsning som vi gjorde under 1990-talets kris. Det var viktigt att<br />
vi mitt under budgetsaneringen vågade satsa på alla arbetslösa och alla<br />
som inte tidigare hade en ordentlig utbildning. Fram till i dag har ungefär<br />
800 000 vuxna i vårt land fått en chans att studera genom Kunskapslyftet.<br />
Vi har också byggt ut högskolan med 100 000 platser. Vi har byggt<br />
starka högsko<strong>lor</strong> i våra län, högsko<strong>lor</strong> som fungerar som kraftcentrum<br />
och viktiga motorer för den regionala utvecklingen. Drygt hälften av de<br />
300 000 studenterna vid landets universitet och högsko<strong>lor</strong> i dag har föräldrar<br />
som inte själva fick en chans att läsa på högskolan. Det visar att en<br />
aktiv socialdemokratisk politik också fungerar som en kraft för social förändring.<br />
Vi satsar på bredden i högskoleutbildningen, men vi satsar också på<br />
toppen. För att vara konkurrenskraftiga i ett internationellt sammanhang<br />
räcker det inte med att vara bra inom många områden och följa utvecklingen.<br />
Vi måste också våga satsa på några områden så att vi kan vara de<br />
som leder utvecklingen. Ett område där Sverige är världsledande är IT<br />
och telekommunikationer. Det har gett oss glädje och framgångar på<br />
många olika sätt, både genom att erbjuda många arbetstillfällen och<br />
genom att vara en utjämnare mellan regioner i vårt land för att korta<br />
avstånden. Vår moderna infrastruktur ger oss också stora möjligheter i<br />
utbildningssatsningen.<br />
I många delar av landet har rekryteringen till högre utbildning varit<br />
låg, eftersom man har varit tvungen att flytta om man vill studera. Nu<br />
kan och ska vi använda de möjligheter som den nya tekniken förser oss<br />
med och ge fler chansen att studera på sin hemort. Olika former av<br />
distansutbildning utvecklas i snabb takt, och nu satsar vi mycket pengar
på sådan utbildning, både för att bygga upp utbildningscentra och för att<br />
ge högre utbildningspeng till de studieplatser som finns för distansutbildning.<br />
All politik har regionala effekter. Effekterna ser olika ut i olika delar av<br />
vårt land. Kostnaderna för att bygga vägar, driva företag eller genomföra<br />
utbildning skiljer sig mycket åt. Sverige är ett stort land, och på många<br />
platser är det långt till kunder och till leverantörer och långt för många<br />
att ta sig till arbetet eller att skjutsa ungarna på träning. Den nationella<br />
politiken måste bli bättre på att se de regionala effekter och de regionala<br />
skillnader som finns.<br />
Genom en bra infrastruktur kortar vi avstånden inom landet, och nu<br />
gör vi en kraftig satsning på infrastrukturen de närmaste åren, både på<br />
underhåll och på investeringar liksom på ny och på gammal teknik, och<br />
vi gör det i hela landet. En fungerande infrastruktur är en förutsättning<br />
för utveckling.<br />
Det största ansvaret för den lokala och regionala utvecklingen ligger på<br />
den lokala och regionala nivån, på kommunpolitiker och privatper<strong>son</strong>er<br />
och på föreningar och företag. En viktig del i den socialdemokratiska<br />
tillväxtpolitiken blir därför att bygga vidare på den vilja till samarbete och<br />
samverkan som finns runt om i vårt land.<br />
Ett exempel på detta är det arbete med tillväxtavtalen som pågår i alla<br />
län. Där ska länsstyrelser eller regionparlament samarbeta med kommuner,<br />
statliga myndigheter, företag, fackliga företrädare och organisationer<br />
för att gemensamt ta fram ett program för den egna regionens utveckling.<br />
I det arbetet har också de statliga myndigheterna en viktig roll. Våra<br />
myndigheter har och ska ta ett regionalt ansvar. De är viktiga aktörer då<br />
företagen ska växa, då omstruktureringar ska göras och då nya idéer ska<br />
prövas.<br />
Nu har vi höga ambitioner för framtiden. Vi vill fortsätta att konkurrera<br />
internationellt. Vi vill göra det med kvalificerade jobb, med en stark<br />
generell välfärd så att människor känner sig trygga i förändringen. Ska<br />
det vara möjligt har vi inte råd att lämna någon del av vårt land utanför<br />
och inte någon enda per<strong>son</strong>. Vi vet att nya utmaningar väntar. Att ställa<br />
om samhället till att vara långsiktigt hållbart är ett sådant stort steg. Det<br />
gäller ekologisk, ekonomisk och social hållbarhet, men vi har under den<br />
senaste tiden också sett att det inte räcker. Vi måste även ha en etisk och<br />
demokratisk hållbarhet som gör att vi känner en samhörighet med vårt<br />
samhälle.<br />
Omställningen av jordbrukspolitiken är ett exempel på en omställning<br />
från produktion som mäts i ton och pengar till en ekologisk hållbarhet.<br />
Det handlar om att skapa en levande landsbygd och om att bevara det<br />
kulturhistoriska odlingslandskapet. Jordbrukspolitiken handlar om upprätthållande<br />
av biologisk mångfald och andra miljötjänster och inte<br />
minst om att jordbruket skapar det vackra landskapet, där vi alla kan<br />
koppla av och njuta både av betande djur och av vajande sädesfält.<br />
83
84<br />
Alla dessa delar bidrar på olika sätt till både utveckling och tillväxt i<br />
vårt land. Det är alla vi medborgare som med vår lust att ständigt söka<br />
förbättringar gör utvecklingen möjlig. Det är med en kombination av<br />
generella åtgärder som ger bra förutsättningar för alla och riktade insatser<br />
till platser och regioner där behoven är som störst som vi socialdemokrater<br />
vill hålla samman Sverige. Vi accepterar inte tudelningen av<br />
vårt land. Vi drivs av att bekämpa orättvisor och minska klyftor både<br />
mellan människor och mellan regioner. Vi gör det genom att låta utveckling<br />
och jämlikhet gå hand i hand.<br />
Herr ordförande! Vi har efter den diskussion som fördes i temagruppen<br />
i måndags, då också IT-frågorna gicks igenom i vår grupp, ett förslag<br />
till ändring i riktlinjerna.<br />
Ändringen gäller det stycke som börjar med: ”Vi vill skapa ett Sverige<br />
där alla ges chansen att bidra och delta i samhällsutvecklingen och produktionen.”<br />
Efter nästa mening föreslår jag en ny mening som lyder så<br />
här: ”I folkrörelsedemokratins Sverige är det en självklarhet att alla människors<br />
kunskaper och kreativitet tas till vara.” Jag vill att den meningen<br />
ska ersätta den sista meningen i det stycket.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 25, inledande textavsnitt,<br />
inklusive förslag till ändringar med anledning av temagrupperna:<br />
Ändring sidan 25, rad 32, efter ”produktion”: ”I folkrörelsedemokratins<br />
Sverige är det en självklarhet att alla människors kunskaper och kreativitet<br />
tas till vara.”. Stryk sista meningen i stycket (”Och det …. tas tillvara”)<br />
Under debatten framkom följande förslag (lagda skriftligt):<br />
Åsa Ögren, Västerbotten: Ändring sidan 25, rad 32, ny mening: ”I folkrörelsedemokratins<br />
Sverige är det en självklarhet att alla människors kunskap<br />
och kreativitet tillvaratas.”<br />
Martin Noréhn, Västerbotten: Ändring sidan 25, rad 32, ny mening: ”I<br />
folkrörelsedemokratins Sverige är det en självklarhet att alla människors<br />
kunskap och kreativitet tillvaratas.”<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla Åsa Ögrens och Martin Noréhns ändringsförslag på sidan<br />
25, rad 32 (likalydande förslag även från temagruppen),<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidan 25, inledande textavsnitt.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.5.1 var därmed avslutad.
Dagordningens punkt 10.5.2<br />
Kunskapen växer när den delas av fler<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 25-27)<br />
Föredragande: Thomas Östros och Nalin Pekgul<br />
Inledningsanförande av Thomas Östros<br />
Dagordningens punkt 15.1<br />
Utlåtanden över motioner på området<br />
Kunskapen växer när den delas av fler<br />
(Häfte M7, sidorna 4-32 och U7, sidorna 4-23)<br />
Inledning av Thomas Östros<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Kongressombud! Det avsnitt<br />
som vi nu ska behandla är en väldigt central del av den politik som<br />
vi har arbetat med under lång tid, där inte minst senare delen av 1990talet<br />
och inledande delen av 2000-talet har varit betydelsefulla. Det gäller<br />
det livslånga lärandet, att verkligen bygga en infrastruktur och skapa<br />
praktiska möjligheter för människor att lära genom hela livet.<br />
Kunskapslyftet har varit en av våra stora politiska framgångar. Det har<br />
verkligen hjälpt till att förändra för Sverige, och det har gett möjligheter<br />
för många människor. Också utbyggnaden av högskolan har gett tiotusentals<br />
människor rätt och möjlighet till en högre utbildning. Det har<br />
också inneburit att stora delar av Sverige har börjat bilda en egen akademisk<br />
högskoletradition, vilket naturligtvis spelar en väldigt stor roll. Att<br />
minska steget till högre utbildning genom att se till att det finns minst<br />
en stark högskola i varje län i Sverige gör ju att möjligheten att ta steget<br />
har blivit mycket större under senare år.<br />
Som Ulrica sade finns det över 300 000 studenter i dag. Mer än hälften<br />
av dem kommer från hem där varken mamma eller pappa har pluggat<br />
på högskolan. Det ger ett hopp – fast den sociala snedrekryteringen<br />
fortfarande är väldigt tydlig – om att politiska åtgärder faktiskt betyder<br />
någonting. De öppnar möjligheter för människor.<br />
Men vi behöver gå vidare. Under denna mandatperiod har det satsats<br />
mer än under någon annan mandatperiod i modern tid på högre utbildning<br />
och forskning. Mer än 9 miljarder kronor har satsats. Alldeles nyligen<br />
lade vi fram en proposition i riksdagen som handlade om att gå från<br />
utbyggnad, vilket också är viktigt och ska fortsätta, till att göra än mer<br />
konkreta insatser för att få en öppen högskola.<br />
Vi lägger fram ett förslag till lag om förbud mot diskriminering av studenter.<br />
Det gör att studenternas rättsställning blir densamma som löntagarnas.<br />
Vi lägger genom lag och förordning nya uppgifter på högskolan att<br />
aktivt verka som en rekryterande högskola, att verka i sin omgivning och<br />
85
86<br />
ta kontakt med grupper av människor i delar av kommuner där det inte<br />
är så vanligt att man går vidare. Och vi ger högskolan konkreta redskap,<br />
till exempel ett collegeår för att få samverkan mellan folkbildning, vuxenutbildning<br />
och högskola att fungera. Där får kommuner och högsko<strong>lor</strong><br />
någonting väldigt konkret att samverka kring.<br />
Vi öppnar nya typer av ingångar till högskolan. Vi bygger ett nytt nätuniversitet<br />
för att använda den nya tekniken för att sprida möjligheterna<br />
till ett stort utbud av högskoleutbildningar även utanför högskoleorterna.<br />
Ska vi ha en öppen högskola måste också högskolans inre förändras.<br />
Det blir allt viktigare i och med att nya grupper kommer in i högskolan<br />
att den pedagogiska förnyelsen blir stark inom högskolevärlden.<br />
Högskolelärarna har rätt och skyldighet att ha en pedagogisk utbildning.<br />
Därmed förändrar vi också högskolans inre liv.<br />
Vi måste öppna högskolan också för många människor som under<br />
livets gång behöver komma tillbaka till högskoleutbildning. Det kan röra<br />
sig om invandrade akademiker som har en högskoleutbildning från sitt<br />
hemland med sig i bagaget, men som behöver en komplettering för att<br />
kunna komma in på svensk arbetsmarknad. Det kan handla om människor<br />
som har varit ute i arbetslivet en lång tid, men som känner behov av<br />
att komma tillbaka till högskolan.<br />
Fler ungdomar ska in i den svenska högskolan. Sedan tidigare kongresser<br />
har vi fastställt målet att hälften av en ungdomskull ska ha möjlighet<br />
att komma in på en högre utbildning. Men högskolans roll i det<br />
livslånga lärandet måste också stärkas.<br />
Vi har också som parti på många sätt erövrat högskolefrågorna. Det<br />
finns skäl för oss att vara lite stolta över det. Synen på högskolan har i<br />
grunden förändrats i Sverige på bara tio år. Det är inte längre den institution<br />
som ligger långt bort från människor och som bara en liten elit i<br />
samhället får tillgång till. Högskolan är i dag någonting som många av<br />
oss sätter stor tilltro till och har stora förhoppningar på. Det är en väldigt<br />
viktig politisk förändring att högskolan för första gången i historien är en<br />
gemensam angelägenhet för hela landet och för hela befolkningen. Det<br />
är ett viktigt framsteg för oss.<br />
Forskningen är naturligtvis också oerhört betydelsefull för Sverige. Vi<br />
är en av världens ledande forskningsnationer. Vi har en enormt spännande<br />
utveckling just nu, till exempel inom biotekniken där Sverige är<br />
starkt och där vi naturligtvis ska fortsätta att satsa för att vara långt<br />
framme i världskonkurrensen.<br />
Vi behöver fler som lockas in på forskarutbildning och fler som disputerar.<br />
Också där behöver möjligheterna öppnas upp. Vet ni att i dag är det<br />
lika många som går på forskarutbildning i Sverige som det var unga människor<br />
som gick på gymnasiet på 1950-talet? Det säger en hel del om vad<br />
som händer i det svenska kunskapssamhället.<br />
Vi hade ingen temagrupp på det här området. Men under gårdagen<br />
och i dag har vi re<strong>son</strong>erat med delegationerna för att se hur man ytterli-
gare kan förstärka texterna i de politiska riktlinjerna. Därför vill jag<br />
använda slutet av den talartid som jag har för att gå igenom yrkanden om<br />
förändringar i de politiska riktlinjerna.<br />
I avsnittet Kunskapen växer när den delas av fler vill jag på sidan 25,<br />
rad 40 lägga till: ”En bra skola och förskola lägger grunden för ett liv i<br />
nyfikenhet och utveckling.”<br />
Under rubriken Det livslånga lärandet ska förverkligas, lite längre ned<br />
på sidan, står det: ”Sko<strong>lor</strong> och universitet måste kunna förmedla kunskaper.”<br />
Där vill jag lägga till på sidan 26, rad 13: ”och stimulera studenter<br />
med sinsemellan skiftande bakgrund, ålder och förutsättningar. För att<br />
detta ska bli möjligt måste vi vara beredda att erbjuda bostäder till alla<br />
grupper av studerande.”<br />
I samma stycke på sidan 26, rad 25, talar vi om att man bör bygga upp<br />
en infrastruktur för livslångt lärande. Där vill jag också göra ett tillägg:<br />
”En infrastruktur för livslångt lärande behöver byggas upp på den lokala<br />
nivån i hela landet i samverkan med fackliga organisationer med vägledning,<br />
validering, tillgänglighet till utbildning samt uppsökande verksamhet.”<br />
Tillägget består av ”i samverkan med fackliga organisationer”.<br />
Därefter vill jag på sidan 26, rad 26, infoga en ny mening: ”En satsning<br />
på lärcentra har stor betydelse för att lokalt erbjuda ett brett urval av<br />
utbildningar.”<br />
Sedan har vi i förberedelsegruppen haft en diskussion om individuell<br />
kompetensutveckling. För att utveckla det tydligare vill jag lägga till ett<br />
stycke direkt efter det som jag nu har talat om. Det lyder så här: ”För att<br />
utveckla det livslånga lärandet och stärka kompetensutvecklingen i<br />
arbetslivet behövs ett system för individuell kompetensutveckling. Ett<br />
sådant system måste stå öppet för alla. Ett system för individuell kompetensutveckling<br />
stärks av ett aktivt engagemang från både arbetsgivare,<br />
fackliga organisationer och arbetstagare. Statens resurser ska stimulera<br />
ökad kompetensutveckling och stärka systemets fördelningspolitiska<br />
profil. Det är viktigt att öka möjligheterna till kompetensutveckling för<br />
dem som har kortast utbildning.”<br />
Med detta har vi valt att tillgodose dem som har haft en del undrande<br />
synpunkter kring den ursprungliga skrivningen.<br />
Sedan kommer jag till stycket som börjar: ”Alla ska ha tillgång till en<br />
högskoleutbildning.” För att ytterligare förstärka rollen för en stark<br />
högskola i varje län vill vi efter det som står om att 100 000 platser över<br />
hela landet byggs ut infoga en mening på sidan 26, rad 29, som lyder så<br />
här: ”En uthållig utbyggnad skapar starka högsko<strong>lor</strong> som fungerar som<br />
kraftcentrum för utvecklingen i alla län.”<br />
Sedan kommer vi till det re<strong>son</strong>emang som handlar om att den sociala<br />
snedrekryteringen måste brytas. Där vill vi göra ett tillägg, som också har<br />
koppling till det som vi nu gör i riksdagen. Det står att det måste öppnas<br />
nya vägar till högre utbildning, en utvecklad pedagogik och nya utbildningar<br />
som kan locka nya grupper. Vi vill på sidan 26 lägga till: ”Reella<br />
87
88<br />
kunskaper som inte motsvaras av formella meriter måste värderas rätt vid<br />
antagningen till en utbildning.”<br />
Sedan har vi haft en diskussion som inte minst skogslänen haft yrkanden<br />
kring om hur vi kan stärka möjligheterna till distansutbildning och<br />
decentraliserad utbildning. För att göra det tydligare och för att verkligen<br />
stärka utvecklingen vill jag där lägga till några meningar: ”Ett nytt<br />
nätuniversitet ger kraftigt ökat utbud och en samlad ingång till distansutbildning<br />
för studenter. Resurserna för distansutbildning, totalt och per<br />
student, måste öka för att ge utrymme för den nödvändiga utvecklingen.<br />
En satsning görs för att stimulera samverkan mellan högsko<strong>lor</strong> och kommuner<br />
och stärka förutsättningarna för distansutbildning och decentraliserad<br />
utbildning.”<br />
Studiemedelsdiskussionen är ju viktig, och vi har genomfört en studiemedelsreform<br />
som på många sätt utökar möjligheterna. Det är en stor<br />
och dyr reform. Jag vill lägga till ytterligare en mening på sidan 26, rad<br />
42, efter den mening som börjar med att ett fördelaktigt studiestöd ska<br />
ges till kortutbildade som är arbetslösa, riskerar arbetslöshet eller har<br />
något funktionshinder. Meningen lyder: ”Ett bra studiestöd, individuell<br />
kompetensutveckling och arbetsmarknadsutbildning krävs för att fler<br />
äldre ska kunna studera.”<br />
Vi har ytterligare ett förslag på sidan 26, rad 43, sist i stycket som<br />
handlar om studentbostäder. Det finns en önskan om att förstärka diskussionen<br />
om studentbostäder. Det ska stå: ”Nu måste studenternas<br />
bostadssituation lösas. På de orter där högskolan byggs ut måste också<br />
antalet studentbostäder öka för att möta behoven.”<br />
Så långt vill jag inleda med de förslag till förändringar som vi har i<br />
denna del av riktlinjerna.<br />
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande föreslår streck i debatten.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt<br />
att sätta streck i debatten.<br />
Debatt<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Ordförande! Partivänner! Jag har begärt<br />
ordet för att yrka bifall till motion 851:2. Den gäller att man ska kunna<br />
få avskrivning av sina studielån om man arbetar i avflyttningsregioner.<br />
Idén bakom detta är ett system i Norge och att det i den regionalpolitiska<br />
utredningen var ett av förslagen som en tänkbar väg. Jag och Umeå<br />
arbetarekommun nappade på den och tyckte att det var ett vettigt sätt.<br />
Nu tycker jag att svaret är lite halvdåligt. Nu säger man från partistyrelsen<br />
helt plötsligt: ”Regionalpolitiskt motiverade ersättningar för att
locka välutbildad per<strong>son</strong>al bör ske utanför studiemedelssystemets ram.”<br />
Det är hela motiveringen, och det tycker jag var lite dåligt. Jag yrkar bifall<br />
till motionen.<br />
Sven Erik Joels<strong>son</strong>, Gävleborg: Partivänner! Distansutbildning är en nödvändighet<br />
för regional utveckling. Vi vet genom undersökningar som vi<br />
har gjort – en förstudie i Hälsingland – att folk blir ortsbundna och kvar<br />
i sina områden väldigt tidigt i åldrarna, redan i 25-årsåldern.<br />
Vi vet också att på campusorterna är studenter med arbetarbakgrund<br />
färre än 10 procent, men vid de lokala lärocentrumen uppe hos oss i<br />
Hälsingland har 25 procent av studenterna arbetarbakgrund.<br />
Vid våra lokala studiecentra läser mest kvinnor i åldrarna 35–40 år,<br />
procentuellt sett, och detta utan att vi har en egen högskola. Lärcentra<br />
och lokal distansutbildning erbjuds i samverkan med högsko<strong>lor</strong>.<br />
Jag är glad över de förändringar i riktlinjerna som Thomas Östros<br />
föreslog. Det här försätter oss i ett perspektiv på livslångt lärande. Jag<br />
yrkar bifall till mitt förslag till förändring om att det ska vara en bra förskola/skola<br />
som lägger grunden för ett liv i nyfikenhet och utveckling.<br />
Livslångt lärande börjar i förskolan och fortsätter genom livet.<br />
Sekreterare: Ann-Sofi Hermans<strong>son</strong> och Heli Kärkkäinen<br />
Kicki Johans<strong>son</strong>,Örebro län: Partivänner! Nyligen fick jag ett telefonsamtal<br />
från en kvinna som jag träffade för några år sedan. I mitten av 1990talet<br />
kom hon till Sverige från kriget i Bosnien. Hon hade varit lågstadielärare<br />
i sitt hemland i 15 år. Hon älskade sitt yrke, hon älskade barnen<br />
och hon saknade dem.<br />
Men du kan väl bli lärare i Sverige, sade jag. Om du kompletterar din<br />
utbildning på högskolan kan du få svensk behörighet, för du behövs. Då<br />
skrattade hon och sade: Jag är för gammal. Ingen min ålder studerar i<br />
mitt land.<br />
Senare fick jag veta att hon studerade vid universitetet i Örebro. I dag<br />
är hon 43 år och arbetar som behörig lärare i Örebro. I höstas sade mitt<br />
barnbarn Matilda: Mormor, jag har börjat skolan. Kul, sade jag, det har<br />
jag också. Va? sade Matilda. Är inte du för gammal?<br />
I dag finns det många möjligheter för människor som behöver lära om<br />
eller börja om på nytt, och det är bra. Det är viktigt att det också finns<br />
ekonomiska möjligheter. Vi har behov av arbetskraft inom ett antal<br />
områden såsom vården och skolan. Många invandrare med högre utbildning<br />
kommer till vårt land i mogen ålder, 40-45 år. Med kompletterande<br />
utbildning kan de arbeta 10-20 år inom områden där de så väl behövs.<br />
Därför bör det framgå att studiestödssystemet också ger oss äldre möjlighet<br />
till högre studier.<br />
89
90<br />
Därför yrkar jag bifall till ett tilläggsförslag angående riktlinjerna sidan<br />
26, rad 38. Där bör det stå: ”även äldre”. Alltså: ”Ett bra studiestöd är en<br />
förutsättning för att fler, även äldre, ska kunna studera.”<br />
Jag yrkar bifall till motion 402:6-8.<br />
Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong>,Örebro län: Ordförande! Kongresskamrater!<br />
Kunskap växer när den delas av fler. Visst är det en bra rubrik på<br />
ett avsnitt som handlar om det livslånga lärandet och kunskap som<br />
utvecklingskraft!<br />
Men ett viktigt område är inte omnämnt i riktlinjerna, nämligen<br />
högskolans så kallade tredje uppgift, det vill säga högskolans samverkan<br />
med det omgivande samhället. I vårt län börjar vi nu se resultatet av att<br />
ha ett nytt universitet i området. Vi socialdemokrater är mycket stolta<br />
över det. Moderaterna har naturligtvis problem eftersom de inte vill ha<br />
några landsbygdsuniversitet.<br />
Ett universitet som tar den tredje uppgiften och tar uppgiften att bryta<br />
den sociala snedrekryteringen på allvar – som vårt universitet i Örebro –<br />
och ett universitet som tar ansvaret att jobba med alla lärcentra som finns<br />
i kommunerna och som försöker att jobba mycket med distansutbildning<br />
behöver också medel.<br />
I dag finns det inga medel särskilt avsatta för den tredje uppgiften. För<br />
att betona att högskolans tredje uppgift är viktig yrkar jag bifall till ett<br />
förslag om förändringar i riktlinjerna på sidan 25, rad 41. Mitt förslag<br />
lyder: ”Kunskap och forskning är avgörande för sysselsättning och<br />
utveckling, och därför är högskolans så kallade tredje uppgift av största<br />
vikt. I mötet mellan högskola, kommun, landsting och näringsliv skapas<br />
unika möjligheter att utveckla den egna regionen. För att denna samverkan<br />
ska bli framgångsrik och ske på jämlika grunder bör också högskolan<br />
ha medel till finansiering av gemensamma utvecklingsprojekt och<br />
studier.”<br />
Åke Elias<strong>son</strong>, Halland: Partikamrater! Kunskap och forskning är avgörande<br />
för sysselsättning och utveckling i vårt land. Sverige ska vara en<br />
ledande forskningsnation, och spetsforskning är en angelägenhet för alla.<br />
Så står det att läsa på några ställen i riktlinjerna.<br />
När det gäller att använda forskningen och utvecklingen till att skapa<br />
sysselsättning och intäkter för Sverige har vi inte varit riktigt lika framgångsrika.<br />
Det finns en del kvar att göra. Vi har en forskning i Uppsala<br />
som handlar om solceller, om hur man förvandlar solenergi till elenergi.<br />
Jag återkommer till detta så småningom under avsnittet En hållbar<br />
energisektor.<br />
Just nu vill jag uppehålla mig vid detta att omvandla erfarenheterna till<br />
kunskap och kompetens. I den temagrupp som jag ingick i hade jag möjlighet<br />
att framlägga detta förslag. Ni har tagit del av det, och jag har fått<br />
med en utmärkt skrivning i riktlinjerna.
Kent Walters<strong>son</strong>,Östergötland: Partivänner! Det är två perspektiv som är<br />
ungefär lika viktiga när vi ska förverkliga ett livslångt lärande för alla. För<br />
det första måste resurserna prioriteras så att de som hittills har fått minst<br />
av samhällets utbildningsresurser prioriteras. Vi vet att det finns en grupp<br />
lågutbildade som kräver mer och mer stöd för att ta steget in i utbildning.<br />
För det andra kommer de redan utbildade, som många gånger är välutbildade,<br />
att behöva att ändra inriktning eller vidareutbilda sig. Många av<br />
dessa människor kommer att vara i behov av ett lärande som är nära integrerat<br />
med arbetet, men de behöver också längre utbildningsperioder.<br />
Båda dessa utmaningar ställer höga krav på god tillgänglighet, mångfald,<br />
flexibilitet och samverkan.<br />
I mångt och mycket tillgodoser partistyrelsens skrivningar vår ambition<br />
när det gäller att kunna förverkliga ett livslångt lärande för alla. Men<br />
det finns ett tillägg som man kan göra för att höja ambitionen ytterligare<br />
ett snäpp. Därför yrkar jag att det görs ett tillägg på sidan 26, rad 26, och<br />
det lyder så här: ”I takt med att individen, arbetsgivaren och övriga samhället<br />
satsar alltmer på kompetensutveckling är det viktigt att det lokalt<br />
utvecklas former för att kvalitetssäkra utbildningar.”<br />
När vi nu ska formulera en strategi för livslångt lärande måste vi utgå<br />
ifrån att det kommer att finnas mycket pengar i utbildningssektorn,<br />
pengar som inte alltid är offentliga skattemedel. Den här utvecklingen<br />
kan vi inte lämna till marknaden att ensam sköta. Här kan kommuner<br />
tillsammans med arbetsmarknadens parter lokalt hitta nya roller att<br />
spela. Genom de erfarenheter som vi har fått från Kunskapslyftet har vi<br />
lärt oss att kvalitetssäkra utbildningar. Det är dessa erfarenheter som vi<br />
nu ska kunna ta till vara.<br />
Mitt yrkande syftar alltså till att både individer och arbetsgivare ska<br />
kunna vända sig till en lokal funktion och få vägledning till en bra utbildning.<br />
Man ska kunna ta med sig sitt kompetenssparande eller arbetsgivarens<br />
kompetensutvecklingsbudget.<br />
Teo Zickbauer, Blekinge: Ordförande! Partikamrater! Jag yrkar bifall till<br />
motion 831. Det livslånga lärandet ska förverkligas. Nyckeln till full<br />
sysselsättning är kunskap. Dessa två meningar återfinns i partistyrelsens<br />
riktlinjer på sidorna 26 och 21.<br />
Höga krav ställs i dag på de anställdas förmåga att hänga med i en<br />
snabb kunskapsutveckling. Men på en punkt går utvecklingen i motsatt<br />
riktning, och det gäller ändringarna i semesterlagen om semesterlönegrundande<br />
frånvaro vid studier. Där har det skett en inskränkning i möjligheterna<br />
i förhållande till hur det var tidigare.<br />
För några spelar kanske detta inte så stor roll. Men för andra – framför<br />
allt för dem med små ekonomiska omständigheter – kan det bli just<br />
det som avgör om man väljer att studera eller inte. Därför ska självklart<br />
ledighet för studier avseende grundskole- och gymnasiekompetens, som<br />
ju är grunden för de fortsatta studierna, vara semesterlönegrundande.<br />
91
92<br />
Sven Lindqvist, Skåne: Ordförande! Partikolleger! Först och främst ett<br />
mycket stort tack till det positiva behandlandet av våra två yrkanden som<br />
är tillstyrkta direkt från början.<br />
Jag vill samtidigt passa på att yrka bifall till Kent Walters<strong>son</strong>s yrkande.<br />
När man kommer ut i korridoren träffar man alltid på någon. Jag vill<br />
erkänna att jag är en av dem som har läst motioner, men som inte har<br />
upptäckt allt.<br />
Jag vill yrka bifall till motion 831. Läs denna motion! Arbetsgivaren<br />
behöver inte längre betala semesterersättning till oss ute på arbetsplatserna<br />
som behöver delta i utbildning. Det rör sig alltså om mycket pengar<br />
som den som deltar i utbildning går miste om framöver.<br />
Roland Jans<strong>son</strong>, Göteborg: Ordförande! Kamrater! Jag har ett särskilt<br />
yrkande. Under de senaste åren har jag åkt runt för LO:s räkning och bildat<br />
politiska fackklubbar på arbetsplatserna. Det har för övrigt gått väldigt<br />
bra.<br />
Men det har uppdagats ett problem. På många arbetsplatser vet man<br />
inte att det måste finnas en grundorganisation för att man ska kunna<br />
göra nomineringar. Det är mycket annat också som man inte vet, men det<br />
har inte varit några problem när man har fått en förklaring.<br />
När jag suttit här på kongressen och lyssnat på det nya partiprogrammet<br />
och riktlinjerna har det slagit mig hur fruktansvärt bra detta är. Men<br />
det räcker ju inte om inte partiprogram och riktlinjer kommer ut på<br />
arbetsplatserna så att folk får veta det. Det åligger ett väldigt stort ansvar<br />
på denna kongress att i varje kommun, från norr till söder, i facklig politisk<br />
samverkan försöka att få ut detta på arbetsplatser och på möten inom<br />
LO och TCO, för då tror jag nämligen att vi vinner valet. Men om vi inte<br />
gör det blir det mycket, mycket större problem. Då kan vi få någonting<br />
som är väldigt hemskt för de fackliga organisationerna. Det är inte en<br />
borgerlig regering, utan en antifacklig regering med moderaterna i spetsen.<br />
Alla vet vad deras partiprogram är, och det är tre ord: ”Hit med rubbet!”<br />
Då står vi inför ett stort problem.<br />
Det gäller också att förklara feminismen, som jag har försökt att göra<br />
på arbetsplatserna när man har frågat mig vad som egentligen menas. Jo,<br />
det är ungefär samma sak som med Hammarby, som ju aldrig kunde<br />
vinna allsvenskan om fem spelare hade sprungit ut på plan. Det är samma<br />
sak med arbetarrörelsen: Ska vi vinna måste vi ha tjejerna med oss.<br />
Svårare än så är det inte.<br />
Nu ska jag inte förlänga det hela. Någon kanske tycker att det jag säger<br />
är banalt och enkelt. Men jag har lärt mig en sak i mitt 62-åriga liv och<br />
som skådespelare på många ställen, nämligen Berthold Brechts ord, den<br />
tyske dramatikern: ”Det är det enkla som är så jävla svårt!”<br />
Solveig Kjörnsberg, Älvsborgs södra: Ordförande, partivänner! Jag vill<br />
också tala om människor. Kunskapslyftet handlar om människor. Jag vill
erätta om Leif, som är en något överviktig medelålders man, men en<br />
fantastiskt händig och duktig man. Han gick arbetslös i flera år. Han var<br />
byggnadsarbetare, och det var ingen som hade användning av den här<br />
händige och duktige mannen.<br />
När Kunskapslyftet kom funderade han länge över om han skulle våga<br />
satsa på det. Han vågade. De första godkända proven firade han stort.<br />
Han trodde aldrig att han skulle kunna lyckas så. Sedan blev det vanligt<br />
att klara sig. Hans självkänsla steg med allt mer kunskaper. Nu går Leif<br />
på lärarhögskolan i Borås. Han kommer att bli en ganska saknad resurs<br />
bland de små barnen i skolan – en mogen man bland alla kvinnor som<br />
barnen träffar i skolan.<br />
Det finns många Leif i vårt land. Kunskapslyftet var och är en fantastisk<br />
idé. Därför tycker jag att det är en väldigt klen skrivning på sidan 26,<br />
rad 19. Det måste vara en mer positiv skrivning om den fantastiska idé<br />
som Kunskapslyftet är. Därför föreslår jag följande text: ”Erfarenheterna<br />
visar att många genom den satsningen fått möjlighet att öka sina kunskaper<br />
och sin självkänsla. Genom sin större kompetens kan de än mer<br />
bidra till en viktig samhällsinsats. Satsningen på vuxenutbildning ska<br />
fortsätta att utvecklas.”<br />
Jim Sundelin, Västernorrland: Jag tackar dig, Thomas Östros, för ditt förslag<br />
till ändring i riktlinjerna på sidan 26 när det gäller kompetensutveckling.<br />
När vi nu ska arbeta fram en ny kompetensutvecklingsreform vill jag<br />
understryka att man ska se till att alla kommer att få ta del av det här<br />
systemet. Det får inte bli så att bara de som har lågavlönade och otrygga<br />
anställningar inte får del av systemet. Jag kommer naturligtvis att sätta<br />
stor press på dig, Thomas,och de andra så att socialdemokraterna verkligen<br />
sätter upp sin fördelningsprofil när det här systemet träder i kraft.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens text.<br />
Kent Anders<strong>son</strong>,Skåne: Partikamrater! Förutom att jag vill yrka bifall till<br />
motion 831 har jag en fråga till Thomas Östros, föredraganden. Jag uppfattade<br />
inte texten i tillägget fullt ut, men det började bra. Det skulle<br />
omfatta alla, och sedan kom en del specifikationer. Jag vill då bara peka<br />
på att det är ett problem som jag kan se, i alla fall hemma i Malmö, och<br />
det är att många människor står utanför arbetsmarknaden och riskerar att<br />
hamna utanför kompetensutveckling och möjligheter till utbildning därför<br />
att de inte är arbetstagare, därför att de inte ännu har en arbetsgivare.<br />
Jag vill fråga Thomas på vilket sätt man kan se till att alla i det här fallet<br />
faktiskt innebär alla och inte bara de som är godkända i vissa strukturer.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Jag ska försöka att gå igenom<br />
yrkandena och därmed också beskriva mina förslag. Det finns också<br />
några tillbakadragna yrkanden. Jag har inte full kontroll på det, så jag<br />
räknar med att ordföranden säger till. 93
94<br />
Sven Erik Joels<strong>son</strong> från Gävleborg vill på sidan 25, rad 40 göra följande<br />
tillägg: ”En bra förskola och skola lägger grunden för ett liv i nyfikenhet<br />
och utveckling.” Till det yrkar vi bifall, och det finns med i vårt förslag.<br />
Staffan Connys<strong>son</strong> yrkar bifall till motion 851, andra attsatsen, som<br />
handlar om avskrivning av studieskulder. Jag har fört re<strong>son</strong>emang med<br />
flera av delegationerna, och jag tror att skogslänen i stort har förståelse<br />
för min argumentation när det gäller just detta. Jag menar, och det är min<br />
bestämda uppfattning, att det är ytterst olyckligt att av regionalpolitiska<br />
skäl använda studiesystemet för den typen av avskrivning. Jag tror att det<br />
gör att grunden för tilltron till studiemedelssystemet blir rubbad och att<br />
vi får en kritik som kan bli väldigt skarp.<br />
Däremot är det viktigt att se om det går att använda andra instrument<br />
för att bidra till den här utvecklingen. Ulrica Messing tillsätter nu som<br />
ansvarig minister en utredning som ska titta på om det går att göra<br />
någonting med samma tanke på bidragssidan. Det här bör vi titta närmare<br />
på. Men jag yrkar bestämt avslag på förslaget att använda studiemedelssystemet<br />
och avskrivning av studieskulder som metod.<br />
Kicki Johans<strong>son</strong> från Örebro län har ett yrkande om tillägget att ett bra<br />
studiestöd är en förutsättning för att fler, även äldre, ska kunna studera.<br />
Det vill jag anse besvarat, och jag vet att jag har Kicki Johans<strong>son</strong> med mig<br />
på det förslag som jag tidigare redogjorde för på sidan 26, rad 42: ”Ett bra<br />
studiestöd, individuell kompetensutveckling och arbetsmarknadsutbildning<br />
krävs för att fler äldre ska kunna studera.” Därmed är yrkandet<br />
besvarat, och Kicki nickar.<br />
Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong> från Örebro län har ett yrkande om att<br />
lyfta fram den tredje uppgiften. Det skulle jag vilja besvara med det som<br />
jag läste upp tidigare, att i det stycke som handlar om möjligheterna till<br />
distans- och decentraliserad utbildning lägga till följande: ”En satsning<br />
görs för att stimulera samverkan mellan högsko<strong>lor</strong> och kommuner och<br />
också stärka förutsättningarna för distansutbildning och decentraliserad<br />
utbildning.” Detta är den politik som vi nu driver i och med att vi satsar<br />
medel på att stimulera just samverkan mellan högsko<strong>lor</strong> och kommuner.<br />
Min bedömning är att Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong> nöjer sig med<br />
detta.<br />
Teo Zickbauer med flera har yrkat på att studietiden bör vara semestergrundande.<br />
Jag menar att det är väldigt svårt, därför att det som är semestergrundande<br />
är kopplat till när man har inkomst av tjänst och när man<br />
arbetar. Studier är en annan del av samhällslivet. Det är inte ett arbete.<br />
Det finns inte heller någon koppling till semesterlagen. I stället ska vi<br />
arbeta för att göra studiemedelssystemet så pass bra att vi kan ta hänsyn<br />
till sådant, men inte koppla studiemedelssystemet till arbetsmarknadslagstiftningen.<br />
Jag vill yrka avslag på förslaget.<br />
Sven Lindqvist har ett yrkande om följande tillägg på sidan 26, rad 14:<br />
”För att detta ska bli möjligt måste vi vara beredda att erbjuda bostäder<br />
till alla grupper av studerande.” Det yrkar vi bifall till.
Han har också ett yrkande om tillägg på sidan 25, rad 25 till meningen<br />
om en infrastruktur för ett livslångt lärande ”i samverkan med fackliga<br />
organisationer”. Det yrkar vi bifall till.<br />
Solveig Kjörnsberg har mycket riktigt pekat på att Kunskapslyftet har<br />
inneburit en fantastiskt process i vuxenutbildningen. Hon har stärkt texten<br />
med ett par bra meningar. Jag yrkar bifall till hennes förslag.<br />
Kent Walters<strong>son</strong> har ett re<strong>son</strong>emang om validering av utbildning och<br />
föreslår följande text: ”I takt med att individer, arbetsgivare och övriga<br />
samhället satsar alltmer på kompetensutveckling, blir det allt viktigare att<br />
det finns former för att kvalitetssäkra utbildningar.” Det förslaget till text<br />
är jag beredd att yrka bifall till och föra in på sidan 26, rad 26.<br />
Åke Elias<strong>son</strong> från Halland har yrkat på ett tillägg om hur vi kan ta till<br />
vara forskningsresultaten. Jag vill möta hans yrkande med att hela texten<br />
avslutas med ett sista stycke enligt följande: ”Forskningen har blivit allt<br />
viktigare för utvecklingen av innovationer och för företagsamheten i landet.<br />
Högskolans samverkansuppgift bidrar till ett entreprenörskap som<br />
innebär att nya kunskapsintensiva företag omsätter resultat av grundforskning<br />
i praktisk tillämpning och att industriforskningsinstitutens roll<br />
och innovationssystemen stärks.” Med detta tror jag att Åke Elias<strong>son</strong> från<br />
Halland känner att vi har tagit till vara hans synpunkter.<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Partivänner! Nu har jag fått ett svar som<br />
jag är nöjd med, så nu drar jag tillbaka mitt yrkande.<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 127:1-2, 141:1, 142:1-2,<br />
402:6-10, 451:2, 471:3, 647:8-9, 819:1-3, 820:1-4, 821:1-3, 822:3, 823,<br />
825, 826:1-6, 827:1-3, 828:1-3, 829, 830, 831, 832:1-2, 833:1-2, 834,<br />
835, 836, 837, 838, 839:1-3, 840, 841:1-2, 842, 843:1-4, 851:2, 853:3-4<br />
och 856:3<br />
att bifalla motion 141:1, 402:8, 819:1, 820:1-2 och 4, 821:3, 827:2-3<br />
och 843:1-4,<br />
att avslå motion 127:2, 647:9, 826:2, 828:1-3, 829, 830, 831, 832:1,<br />
833:2, 836, 851:2 och 853:3,<br />
att anse 127:1,142:1-2, 402:6-7 och 9-10, 451:2, 471:3, 647:8, 819:1-<br />
2, 820:3, 821:1-2, 822:3, 823, 825, 826:1 och 3-6, 827:1, 832:2,<br />
833:1, 834, 835, 837, 838, 839:1-3, 840, 841:1-2, 842, 853:4 och<br />
856:3 besvarade med hänvisning till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidorna 25-27, avsnittet<br />
Kunskapen växer när den delas av fler.<br />
95
96<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande:<br />
Tillägg sidan 25, rad 40: ”En bra skola och förskola lägger grunden för<br />
ett liv i nyfikenhet och utveckling.”<br />
Tillägg sidan 26, rad 13, efter ”förmedla kunskaper”: ”och stimulera<br />
studenter”.<br />
Tillägg sidan 26, rad 14, efter ”förutsättningar”: ”För att detta ska bli<br />
möjligt måste vi vara beredda att erbjuda bostäder till alla grupper av studerande”.<br />
Tillägg sidan 26, rad 25, efter ”hela landet”: ”i samverkan med fackliga<br />
organisationer”.<br />
Tillägg sidan 26, rad 26, efter ”införas”: ”En satsning på lärcentra har<br />
stor betydelse för att lokalt erbjuda ett brett urval av utbildningar”.<br />
Tillägg sidan 26, efter tillägget ovan: ”För att utveckla det livslånga<br />
lärandet och stärka kompetensutvecklingen i arbetslivet behövs ett<br />
system för individuell kompetensutveckling. Ett sådant system måste stå<br />
öppet för alla. Ett system för individuell kompetensutveckling stärks av<br />
ett aktivt engagemang från både arbetsgivare, fackliga organisationer och<br />
arbetstagare. Statens resurser ska stimulera ökad kompetensutveckling<br />
och stärka systemets fördelningspolitiska profil. Det är viktigt att öka<br />
möjligheterna till kompetensutveckling för dem som har kortast utbildning.”<br />
Tillägg sidan 26, rad 29: ”En uthållig utbyggnad skapar starka högsko<strong>lor</strong><br />
som fungerar som kraftcentrum för utvecklingen i alla län”.<br />
Tillägg sidan 26, rad 31, efter ”nya grupper”: ”Reella kunskaper som<br />
inte motsvaras av formella meriter måste värderas rätt vid antagningen<br />
till högskolan.”<br />
Ändring sidan 26, efter tillägget ovan: Ersätt meningen ”Vi vill tillvarata<br />
den nya tekniken och kraftigt bygga ut distansutbildningen” med<br />
”Ett nytt Nätuniversitet ger kraftigt ökat utbud och en samlad ingång<br />
till distansutbildning för studenter. Resurserna för distansutbildning,<br />
totalt och per student, måste öka för att ge utrymme för den nödvändiga<br />
utvecklingen. En satsning görs för att stimulera samverkan mellan<br />
högsko<strong>lor</strong> och kommuner och stärka förutsättningarna för distansutbildning<br />
och decentraliserad utbildning.”<br />
Tillägg sidan 26, rad 42, efter ”funktionshinder”: ”Ett bra studiestöd,<br />
individuell kompetensutveckling och arbetsmarknadsutbildning krävs för<br />
att fler äldre ska kunna studera.”<br />
Tillägg sidan 26, rad 43: ”Nu måste studenternas bostadssituation<br />
lösas. På de orter där högskolan byggs ut måste också antalet studentbostäder<br />
öka för att möta behoven.<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Bifall till motion 851:2. (Drar sedan<br />
tillbaka sitt yrkande.)
Sven Erik Joels<strong>son</strong>, Gävleborg: Tillägg sidan 25, rad 40, efter ”möjligheter<br />
att ta ansvar.”: ”En bra förskola och skola lägger grunden för ett liv i nyfikenhet<br />
och utveckling.”<br />
Kicki Johans<strong>son</strong>,Örebro län: Bifall till motion 402:6-8.<br />
Tillägg sidan 26, rad 38, efter ”fler”: ”även äldre”.<br />
Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong>, Örebro län: Ändring sidan 25, rad 41:<br />
”Kunskap och forskning är avgörande för sysselsättning och utveckling,<br />
och därför är högskolans så kallade tredje uppgift av största vikt. I mötet<br />
mellan högskola, kommun, landsting och näringsliv skapas unika möjligheter<br />
att utveckla den egna regionen. För att denna samverkan ska bli<br />
framgångsrik och ske på jämlika grunder bör också högskolan ha medel<br />
till finansiering av gemensamma utvecklingsprojekt.”<br />
Åke Elias<strong>son</strong>, Halland: Tillägg sidan 27, rad 23: ”Resultat från grund- och<br />
spetsforskning bearbetas och görs tillgängliga för små och stora företag<br />
så att produkter och tjänster kan utvecklas för ökad sysselsättning och<br />
arbeten i Sverige. Högsko<strong>lor</strong>nas tredje uppdrag, att sprida kunskap till<br />
näringslivet och branschinstitutens uppgift, att omvandla kunskap och<br />
forskningsrön till användbar kunskap för ett effektivt näringsliv, bör<br />
ytterligare stärkas.”<br />
Kent Walters<strong>son</strong>, Östergötland: Tillägg sidan 26, rad 26: ”I takt med att<br />
individen, arbetsgivaren och övriga samhället satsar allt mer på kompetensutveckling,<br />
är det viktigt att det lokalt utvecklas former för att kvalitetssäkra<br />
utbildningar.”<br />
Teo Zickbauer,Blekinge: Bifall till motion 831.<br />
Sven Lindqvist,Skåne: Bifall till motion 831.<br />
Tillägg sidan 26, rad 14 efter ”i hela landet”: ” i samverkan med fackliga<br />
organisationer”<br />
Bifall till Kent Walters<strong>son</strong>s yrkande.<br />
Solveig Kjörnsberg, Älvsborgs södra: Ändring sidan 26, rad 19 efter<br />
”Kunskapslyftet”: ”Erfarenheterna visar att många genom den satsningen<br />
fått möjlighet att öka sina kunskaper och sin självkänsla. Genom sin<br />
större kompetens kan de än mer bidra till en viktig samhällsinsats.<br />
Satsningen på vuxenutbildning ska fortsätta utvecklas.”<br />
Jim Sundelin, Västernorrland: Bifall till partistyrelsens ändringsförslag i<br />
riktlinjerna.<br />
Kent Anders<strong>son</strong>,Skåne: Bifall till motion 831.<br />
97
98<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Ny text sidan 27, rad 23:<br />
”Forskningen har blivit allt viktigare för utvecklingen av innovationer och<br />
för företagsamheten i landet. Högskolans samverkansuppgift bidrar till<br />
ett entreprenörskap som innebär att nya kunskapsintensiva företag<br />
omsätter resultaten av grundforskningen i praktisk tillämpning och att<br />
industriforskningsinstitutens roll i innovationssystemet stärks.” (Med<br />
anledning av Åke Elias<strong>son</strong>s förslag).<br />
Ny text sidan 27, rad 43: ”Många arbeten i betydelsefulla samhällspositioner<br />
till exempel inom offentlig förvaltning, skolan, rättsväsendet,<br />
media och inom näringslivet kräver en högskoleutbildning. För att stärka<br />
integrationen i samhället och öka medborgarnas förtroende för samhällets<br />
institutioner är det betydelsefullt att de som arbetar där representerar<br />
en större mångfald och bättre avspeglar befolkningens sammansättning.<br />
Det är en viktig uppgift att ge per<strong>son</strong>er med olika etnisk tillhörighet<br />
likvärdiga möjligheter till högskolestudier.”<br />
Avslag på Teo Zickbauers, Kent Anders<strong>son</strong>s och Sven Lindqvists bifallsyrkande<br />
över motion 831. Avslag på Staffan Connys<strong>son</strong>s bifallsyrkande<br />
över motion 851:2.<br />
Bifall till Kent Walters<strong>son</strong>s, Sven Lindqvists, Solveig Kjörnsbergs och<br />
Sven-Erik Joels<strong>son</strong>s förslag.<br />
Bifall till partistyrelsens förslag till nya texter i riktlinjerna; därmed<br />
besvaras Kicki Johans<strong>son</strong>s, Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong>s och Åke<br />
Elias<strong>son</strong>s förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.5.2 och 15.1 fortsätter på<br />
sidan 102 i del 3.<br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
Anförande av Gerhard Schröder, SDP<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partiordförande: Partivänner! Svensk socialdemokrati har<br />
alltid hämtat inspiration från tysk socialdemokrati. När vårt parti en gång<br />
i tiden bildades kom August Palm från Tyskland med nya idéer om hur<br />
ett bättre samhälle skulle byggas. Sedan har samarbetet fortsatt genom<br />
åren. Vi har inspirerats av våra tyska kamrater. De har haft samma ansats<br />
i politiken som vi; utveckling och jämlikhet, inte antingen-eller utan<br />
både-och. Utan utveckling, ingen möjlighet till rättvis fördelning.<br />
Tyskland är en ledande dynamisk medlem av den europeiska unionen,<br />
inte dominerande i den meningen att man genom sin storlek dominerar<br />
villkoren, utan ledande genom goda initiativ och politisk djärvhet.<br />
Vi vet att vi går till val nästa höst, den 15 september. Veckan efter går<br />
våra tyska vänner till val, den 22 september. Vi är det största partiet i<br />
Skandinavien som går till val. Tyskland är Europas största parti som går<br />
till val. De två valen blir naturligtvis väldigt viktiga för våra respektive<br />
länder men också för utvecklingen av Europa.
Vi har lagt grunden för vårt valarbete här på kongressen. Sedan ska vi<br />
naturligtvis under det kommande året nära samarbeta med våra tyska<br />
partivänner och andra.<br />
Vi ska alldeles strax få lyssna till det tyska partiets ordförande, den<br />
tyske förbundskanslern Gerhard Schröder. Han talar till den socialdemokratiska<br />
kongressen, vår 34:e i ordningen, samma dag som Berlinmuren<br />
föll för tolv år sedan. Det är en händelse som kan se ut som en tanke. Det<br />
är naturligtvis så att den händelsen har gett Europa helt nya förutsättningar<br />
och ett öppet, modernt och aktivt Tyskland. Detta Tyskland leds<br />
av vår partivän Gerhard Schröder, som jag nu hälsar välkommen upp i<br />
talarstolen.<br />
Gerhard Schröder: Herr ordförande, käre Göran, ärade kongressombud!<br />
Tack för inbjudan. Jag vill säga att du, Göran, förmodligen är den ende<br />
socialdemokratiske ordförande i ett socialdemokratiskt parti som fått<br />
hundra procent av rösterna, och du är helt säkert den ende ordförande i<br />
ett socialdemokratiskt parti som nu kan kalla sig för ett feministiskt parti.<br />
Det ena målet på en av de här punkterna kommer också jag att eftersträva.<br />
Det andra kommer jag inte att eftersträva av rädsla för feministerna<br />
hemma. Men jag säger inte vilket av de båda målen som jag kommer<br />
att eftersträva…<br />
Tack för inbjudan till er kongress, och tack för det utomordentligt<br />
hjärtliga mottagandet! Jag som socialdemokratisk ordförande kommer<br />
hit till Sverige och vill underhålla dessa utomordentligt vänskapliga relationer<br />
därför att de alltid har funnits. De har alltid funnits mellan de<br />
tyska och svenska socialdemokraterna. Denna samhörighet finns det<br />
många skäl till.<br />
Ett av skälen berör oss tyskar särskilt. Det var ju från Sverige som Willy<br />
Brandt under den nationalsocialistiska terrorregimen förde en kamp för<br />
mänskliga rättigheter och demokrati. Willy Brandt var för övrigt nära vän<br />
till en annan framstående svensk socialdemokratisk statsman, nämligen<br />
Olof Palme. Vänskapen mellan dessa båda oförglömliga och övertygade<br />
européer är ett både svenskt och tyskt socialdemokratiskt gemensamt arv<br />
– å ena sidan ett gemensamt historiskt arv, å andra sidan en förpliktelse.<br />
Denna förpliktelse innebär att överallt och vid varje tidpunkt aktivt verka<br />
för demokrati, för mänskliga rättigheter, för <strong>fre</strong>d och för social rättvisa.<br />
Det är ett arv som vi måste vårda.<br />
Kära vänner! Vi befinner oss just nu i en svår världspolitisk situation.<br />
De människoföraktande attackerna den 11 september visar att vi måste<br />
förstärka kampen mot terrorismen. En internationell allians kämpar mot<br />
en regim som stöder terrorismen, som till och med gör den till sitt innehåll.<br />
Jag beundrar klarheten och tydligheten i det uttalande som ni har<br />
kommit fram till och tagit ställning till på denna kongress om utrikespolitiken.<br />
Kärnan i frågan är ju att attackerna den 11 september var riktade<br />
99
100<br />
mot oss alla. De var riktade mot vår frihet, vårt sätt att leva, vårt sätt att<br />
arbeta, vårt sätt att politiskt organisera oss och mot våra värderingar.<br />
Jag har försökt att klargöra för folk i Tyskland att denna förpliktelse<br />
inte bara går åt ett håll. Är man med i en allians, går den åt båda håll.<br />
Det handlar om att försvara de egna värdena.<br />
En sak tycker jag är väldigt viktig, nämligen att vi gör klart för oss att<br />
det inte handlar om en kamp mellan kulturer, utan att det handlar om en<br />
kamp för kulturer. Det handlar inte om en kamp mot religion utan om<br />
en kamp för mänskliga rättigheter, för friheten, och mot den internationella<br />
terrorismen.<br />
Att vi Tyskland måste bidra, inte bara med en solidaritet rent allmänt<br />
utan även militärt så småningom, har också med historien att göra. Utan<br />
USA hade vi aldrig kunnat övervinna fascismen, utan USA hade vi aldrig<br />
kunnat leva i säkerhet, och vi hade aldrig kunnat övervinna delningen<br />
av Tyskland. Det rätt förstådda egenintresset och solidariteten i gengäld<br />
tillbaka är vår uppgift.<br />
I kampen mot terrorismen behöver vi en omfattande strategi. Utöver<br />
militära medel måste vi använda politiska, diplomatiska och även humanitära<br />
medel.<br />
Afghanistan behöver en regering som bildas inifrån. Det är viktigt att<br />
utifrån Europa utveckla strategier som siktar längre än till att bara övervinna<br />
terrorismen. Vi måste se vad som kommer efter. Afghanistan<br />
behöver en regering som bildas inifrån, där alla folkgrupper är representerade<br />
och kan arbeta med varandra under FN:s beskydd.<br />
Parallellt med det är vi förpliktade att förhindra en humanitär katastrof<br />
just nu, när vintern nalkas. Kära kamrater! FN måste kunna hjälpa till för<br />
att förhindra att hundratusentals människor dör i Afghanistan. Vårt koncept<br />
går ut på att vid sidan av den militära insatsen betona den politiska<br />
och den humanitära insatsen.<br />
Er kongress har visat hur viktigt det är att politiska beslut stöds på rätt<br />
sätt. Vid er kongress har det palestinska parlamentets talman och den<br />
israeliske utrikesministern fått komma till tals. Ni har visat att det är rätt<br />
att satsa på att främja samtalen mellan länderna.<br />
Det finns ingen direkt relation mellan konflikten i Mellanöstern och<br />
terrorismen. Även om konflikten i Mellanöstern löses är terrorismens<br />
problem ännu inte löst. Men konflikten i Mellanöstern måste lösas för<br />
att undanröja grunden för terrorismen att rekrytera nya anhängare.<br />
Fredsprocessen i Mellanöstern behöver en ny chans. Inte bara<br />
européerna, inte bara FN måste engagera sig utan även USA och den<br />
amerikanske presidenten får ta sitt ansvar. Israel behöver säkra gränser<br />
och <strong>fre</strong>d. Palestinierna behöver hjälp med att bygga upp en demokratisk<br />
stat.<br />
Jag vill betona ännu en gång: Ingen för ett krig mot en religion.<br />
Människor med muslimsk tro är en viktig del av vårt europeiska samfund.<br />
De berikar oss. Vi kan lära oss av dem. Ingen för ett krig mot det
afghanska folket. Det handlar om att angripa den internationella terrorismen<br />
i dess rötter. Det afghanska folket har gjort sig förtjänt av en<br />
regering som bygger på mänskliga rättigheter och demokrati. Om vi kan<br />
anklaga oss själva i Europa eller västvärlden måste man säga att vi blivit<br />
uppmärksamma på humanitära katastrofer först när vi blivit medvetna<br />
om dem från militärt håll.<br />
Göran Pers<strong>son</strong> har redan gjort er uppmärksamma på att det i dag, den<br />
9 november, är 12 år sedan vi i Tyskland kunde inleda vår enandeprocess.<br />
Snart kan vi ena hela Europa. Det blev möjligt för att våra europeiska<br />
partner och även vår transatlantiska partner har gett oss den chansen. Nu<br />
har vi bestämt oss för att ge tillbaka en gåva, att ena och utvidga Europa.<br />
Tyskland vill inte vara dominerande i Europa utan en del av ett<br />
blomstrande Europa.<br />
Även de östeuropeiska länderna vill gärna bli medlemmar i EU snart.<br />
Vi måste om och om igen förklara för folk att deras inträde i EU ligger<br />
i vårt intresse. Warszawa, Budapest och Prag är europeiska städer likaväl<br />
som Stockholm, Berlin och Paris.<br />
Genom EU:s utvidgning och fördjupning vinner vi både ekonomiskt<br />
och politiskt i stabilitet. Där kan vi skapa en modell för andra, som vi inte<br />
ska påtvinga någon. Vi kan visa på den som en meningsfull möjlighet att<br />
klara av regionala konflikter.<br />
Vi behöver i EU mer demokrati och mindre byråkrati. Vi behöver<br />
bygga upp en ny relation mellan de europeiska institutionerna. Vi behöver<br />
en stark verkställande makt. Vi behöver ett parlament som kan kontrollera.<br />
Vi behöver en ny meningsfull relation mellan det som Europa<br />
ska ta på sitt ansvar och det som de enskilda länderna ska ta på sitt ansvar.<br />
Vi socialdemokrater ska inte bara vara intresserade av den statsrättsliga<br />
organisationen inom EU. Vi har ett historiskt ansvar. Vårt Europa ska<br />
inte bara bereda plats åt ekonomiska interaktioner och samarbete utan<br />
även det sociala samarbetet. Vi vill ha en fungerande marknadsekonomi.<br />
Men vi vill också att idéer som gäller kulturellt och socialt samarbete kan<br />
blomstra i hela Europa, inte bara i vårt eget land.<br />
Göran Pers<strong>son</strong> formulerade det så här: Vi har moderniserat välfärdsstaten,<br />
inte för att avskaffa den utan för att rädda den. Det gäller för hela<br />
Europa.<br />
Om vi tar det på allvar kan vi göra Europa till en modell som kan möta<br />
globaliseringen på rätt sätt.<br />
Europas utvidgning och fördjupning är, enligt min uppfattning, det<br />
viktigaste svaret på globaliseringen. Om vi tar oss an den uppgiften ger<br />
det oss kraft att lösa de problem som både Willy Brandt och Olof Palme<br />
var angelägna om att lösa, nämligen att stegvis upphäva de stora klyftor<br />
som existerar mellan fattiga och rika i vår värld.<br />
Starka socialdemokratiska partier som de i Tyskland och Sverige har av<br />
tradition tagit sig an dessa uppgifter, nämligen att upphäva klyftorna<br />
101
102<br />
mellan fattiga och rika. Det kommer de att göra även i framtiden. Det<br />
måste vara så.<br />
Jag önskar att vi tar oss an dessa uppgifter för att bygga upp våra länder<br />
för att stödja arbetet för bättre länder, bättre arbete åt människorna,<br />
för ett bättre Europa och en bättre och enad värld.<br />
Jag önskar er det allra bästa i ert arbete här på kongressen, här i Sverige<br />
och framför allt lycka till i valet och valrörelsen. Ni kommer inte att<br />
kunna nå Görans resultat från förra gången, men ni kanske kommer nära.<br />
Jag tackar för att jag har fått tillfälle att tala här.<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsen: Käre Gerhard! Tack för ditt tal till kongressen.<br />
Ditt sätt att uttrycka dig och ditt sätt att tala är en påminnelse om<br />
hur nära vi står varandra i europeisk socialdemokrati.<br />
Tack för din påminnelse om det viktiga arbete som Olof Palme och Willy<br />
Brandt bedrev. Tack för vad du sade om nödvändigheten av att sluta klyftorna<br />
i den värld vi lever i, mellan rika och fattiga. Tack för det stöd som<br />
vi känner då vi ska ta oss an uppgiften att bilda opinion, inte bara här<br />
hemma utan också i Europa och världen i övrigt, om nödvändigheten av<br />
att göra Johannesburg i Sydafrika nästa år till en ny start för dialogen<br />
mellan nord och syd. I den dialogen ska vi stå tillsammans, det svenska<br />
socialdemokratiska partiet och det tyska. I den dialogen vet vi att EU<br />
kommer att spela en avgörande roll. Där är Gerhard Schröder och hans<br />
tyska socialdemokrati en avgörande kraft.<br />
Tack för din medverkan på vår kongress!<br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
Dagordningens punkt 10.5.2 (fortsatt behandling)<br />
Kunskapen växer när den delas av fler<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 25-27)<br />
Tidigare behandlad på sidan 98 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 15.1 (fortsatt behandling)<br />
Utlåtanden över motioner på området<br />
Kunskapen växer när den delas av fler<br />
(Häfte M7, sidorna 4-32 och U7, sidorna 4-23)<br />
Tidigare behandlad på sidan 98 i del 3.
Beslut (fortsättning)<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 831,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 851:2,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
15.1.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Sven-Erik Joels<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 25, rad 40,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 13,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 14,<br />
att bifalla Solveig Kjörnsbergs ändringsförslag på sidan 26, rad 19,<br />
att bifalla Sven Lindqvists tilläggsförslag på sidan 26, rad 25,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 26,<br />
att bifalla Kent Walters<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag på sidan 26, rad 26,<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till nytt stycke på sidan 26,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 29,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 31,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 26, rad 31,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 42,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 26, rad 43,<br />
att bifalla partistyrelsens nya förslag till text på sidan 27, raderna 23<br />
och 43 (och därmed tillgodose tilläggs- och ändringsyrkanden<br />
från Kicki Johans<strong>son</strong>, Marie-Louise Forsberg-Frans<strong>son</strong> och Åke<br />
Elias<strong>son</strong>),<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 25-27, avsnittet Kunskapen växer när den<br />
delas av fler.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.5.2 och 15.1 var därmed<br />
avslutad.<br />
103
104<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Dagordningens punkt 10.5.3<br />
En ledande IT-nation<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 27-28)<br />
Dagordningens punkt 15.2<br />
Utlåtanden över motioner på området En ledande IT-nation<br />
(häftena M7, sidorna 33-41 och U7, sidorna 23-25)<br />
Föredragande: Göran Johns<strong>son</strong> och Cinnika Beiming<br />
Inledning av Cinnika Beiming<br />
Cinnika Beiming, partistyrelsens föredragande: Vi har inte hunnit dela ut<br />
de förändringar partistyrelsen föreslår i riktlinjerna under detta kapitel<br />
skriftligt. Jag ska därför läsa upp ett förslag till ny skrivning på sidan 28<br />
med början på rad 3.<br />
Efter meningen ”Bredband och infrastruktur byggs ut i samtliga kommunhuvudorter<br />
i hela landet” har det skett en del förändringar i resterande<br />
del av stycket. Vi föreslår följande lydelse:<br />
”Samhället har ett ansvar för att det finns tillgång till bra IT-infrastruktur<br />
samt att nätet är säkert och tillgängligt till rimliga priser.<br />
Öppenhet och tillgång till nätet för ett stort antal operatörer och ITföretag<br />
ska främja låga priser, snabb utveckling och ett rikt tjänsteutbud.<br />
Geografiska skillnader i pris och kvalitet måste kraftigt motverkas.<br />
Rollfördelningen mellan privata initiativ, kommuner, län och stat ska<br />
vara tydlig.”<br />
Vi hoppas att kongressen kan ställa sig bakom det.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.5.3 och 15.2 fortsätter på<br />
sidan 105 i del 3.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 17.45.
Fredagen den 9 november 2001<br />
Kvällens förhandlingar<br />
Kvällens förhandlingar inleddes klockan 19.30.<br />
Sekreterare: Madelén Pers<strong>son</strong> och Marie Magnus<strong>son</strong><br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Dagordningens punkt 10.5.3 (fortsatt behandling)<br />
En ledande IT-nation<br />
(Politiska riktlinjerna sidorna 27-28)<br />
Tidigare behandlad på sidan 104 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 15.2 (fortsatt behandling)<br />
Utlåtanden över motioner på området En ledande IT-nation<br />
(häftena M7 sidorna 33-41 och U7 sidorna 23-25)<br />
Tidigare behandlad på sidan 104 i del 3.<br />
Föredragande: Göran Johns<strong>son</strong> och Cinnika Beiming<br />
Debatt<br />
Stefan Hedin, Gävleborg: Kongressledamöter! Vi socialdemokrater vill<br />
att Sverige som första land ska bli ett informationssamhälle för alla. Så<br />
står det nu i förslaget till riktlinjer. Jag tycker att vi har kommit långt<br />
sedan kongressen i Sundsvall 1997. Det grävs i många av våra diken och<br />
det lindas runt kraftledningar. Vårt fibernät börjar breda ut sig. Svenska<br />
kraftnät har redan fått uppdraget att förbinda samtliga kommunhuvudorter<br />
med fibern. Vi får självfallet verkligen se till att man också uppfyller<br />
det uppdraget. I dagsläget kanske vi inte riktigt ser att planeringen når<br />
alla kommuner, men det ska vi fixa!<br />
Nu gäller det också att vi stakar ut vägen för hur den här infrastrukturen<br />
ska kunna användas av alla. Vi måste se till att förutsättningarna för<br />
ett allemansnyttjande av denna teknik skapar både tillväxt och utveckling<br />
i hela Sverige. I och med de förändringar som nu är upplästa har jag dragit<br />
tillbaka mina yrkanden och yrkar med kraft bifall till förslaget.<br />
105
106<br />
Martin Noréhn, Västerbotten: Ordförande och partivänner! Vi har i<br />
veckan antagit ett partiprogram som jag tycker är väldigt bra. Jag hoppas<br />
att vi tillsammans ska kunna göra någonting gott av det. Vi fattade beslut<br />
om vissa saker. Jag ska återge lite grann av partiprogrammet.<br />
Vi har sagt att alla ska ha rätt till kunskaper. Skola, vård och omsorg<br />
har en central roll för fördelningen av möjligheter i livet. Ojämlika möjligheter<br />
till utbildning, vård och omsorg fortplantas och förstoras till<br />
ojämlika möjligheter till per<strong>son</strong>lig utveckling i samhällslivet och på<br />
arbetsmarknaden. Sådana klyftor skadar den enskilde och samhället. En<br />
lika tillgång till dessa nyttigheter med hög kvalitet för alla är en grundbult<br />
för jämställdheten.<br />
Detta är vackra ord, men en sak tycker jag att jag lite grann saknar i<br />
detta. När man läser riktlinjerna på sidan 28, rad 12, ser man att det står<br />
att portaler och hemsidor bör innehålla information på flera språk och<br />
vara tillgängliga för funktionshindrade. Men då behöver man ju ha<br />
utrustning och hjälpmedel för att ta sig dit – till dessa portaler och hemsidor!<br />
I och med det har jag ett förslag till en ny rad 15 enligt följande:<br />
”För att människor med olika former av kommunikationshandikapp inte<br />
ska ställas utanför informationssamhällets möjligheter ska IT-baserade<br />
hjälpmedel på sikt vara kostnadsfria för den enskilde.”<br />
Jan Burell, Dalarna: I handen håller jag ett litet häfte. Det är gjort av<br />
Broderskap och SSU. De har sytt ihop detta. Det är en granskning av<br />
riktlinjerna med barns ögon. Nu är vi feminister. Vi pratar om allemansrätten,<br />
och inte om rikemansrätten. Vi kan också säga allebarnsrätt, och<br />
inte bara rikebarnsrätt. Det är det som detta tillägg handlar om. Skriften<br />
är undertecknad av Anna Berger Kettner och Mikael Damberg, som helt<br />
klart har barnasinnet kvar, och som alltså har gått igenom förslaget till<br />
riktlinjer med barns ögon. I avsnittet avhandlas vuxenvärldens behov på<br />
sidan 27, men på sidan 28, rad 3, föreslås ett tillägg som en liten krydda.<br />
Efter ”trygghet och tillgänglighet för medborgarna” vill vi lägga till följande:<br />
”IT kan bli en källa för kunskapssökande och delaktighet för barn<br />
och unga. Offentliga IT-strategier och webbplatser måste utvecklas med<br />
tanke på barns och ungdomars behov.”<br />
Jag yrkar bifall till detta ganska barnsliga förslag till mjukvara i stycket<br />
om IT för alla.<br />
Sigurd Westman,Norrbotten: Kära församling! Förlåt – det var fel sätt att<br />
börja. Men det är inte så underligt att man faller tillbaka i sin yrkesroll<br />
när man får ett sådant här evangelium i sin hand. Jag hade tänkt vara lite<br />
besvärlig och ställa en del frågor till partistyrelsen, men jag behöver inte<br />
göra det. När man lever i en kommun och en miljö där operatören i dag<br />
begär 900 000 kronor för 2 megabyte datakommunikationsmöjligheter<br />
mellan centra<strong>lor</strong>ten och en skola utanför centra<strong>lor</strong>ten – då förstår ni att<br />
man blir glad när man ser det här evangeliet.<br />
Jag yrkar bifall till dagens evangelium!
Göran Johns<strong>son</strong>, partistyrelsens föredragande: Partivänner! Jag är tacksam<br />
för det sista, och för att det inte blir så mycket snack om megabyte och<br />
sådant där. Det kanske inte är min allra starkaste sida…<br />
Stefan Hedin yrkade bifall och noterade tacksamt att vi hade jobbat bra<br />
med detta. Det tackar vi för i partistyrelsen!<br />
Martin Noréhn tog upp frågan om hjälpmedel. Vi har uppfattningen<br />
att det inte ska vara någon direkt särbehandling av just IT-hjälpmedel.<br />
En utredning är tillsatt som bör behandla frågan om hjälpmedel över<br />
huvud taget, och där kommer också IT-hjälpmedel in som en del. Man<br />
ska också titta på kostnaderna för detta. Med det mål som vi har inom<br />
socialdemokratin om att IT ska vara ett hjälpmedel för att göra livet och<br />
arbetslivet bättre för samtliga så tror vi att utredningen också kan tillgodose<br />
detta krav. Vi tycker inte att det behövs något speciellt uttalande här<br />
nu, utan vi förutsätter att detta blir uppordnat i utredningen. Det blir<br />
alltså ett mjukt avslag på Martin Noréhns förslag.<br />
Sigurd Westman var som sagt tacksam, vilket också jag är tacksam för.<br />
Vi tycker att Jan Burells förslag till skrivning är bättre än det förslag<br />
som partistyrelsen har i riktlinjerna. Vi vill därför yrka bifall till hans förslag.<br />
Därmed tror vi att vi har tillgodosett en bra socialdemokratisk IT-politik.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 844:1-2, 845:1-2, 846:1-3,<br />
847, 856:2, 862:6, 873:14-15 och 876:10<br />
att avslå motionerna 845:1-2 och 846:3,<br />
att anse motionerna 844:1-2, 846:1-2, 847, 856:2, 862:6, 873:14-15 och<br />
876:10 besvarade med hänvisning till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 27-28, avsnittet En<br />
ledande IT-nation.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Cinnika Beiming, partistyrelsens föredragande: Ändring sidan 28, rad 4-<br />
9: Ersätt raderna 4 (efter ”hela landet”)-9 med följande text: ”Samhället<br />
har ett ansvar för att det finns tillgång till bra IT-infrastruktur samt att<br />
nätet är säkert och tillgängligt till rimliga priser. Öppenhet och tillgång<br />
till nätet för ett stort antal operatörer och IT-företag ska främja låga priser,<br />
snabb utveckling och ett rikt tjänsteutbud. Geografiska skillnader i<br />
pris och kvalitet måste kraftigt motverkas.”<br />
Stefan Hedin, Gävleborg: Drar tillbaka tidigare yrkande till förmån för<br />
partistyrelsens nya förslag till text.<br />
107
108<br />
Martin Noréhn, Västerbotten: Tillägg sidan 28, rad 15: efter ”tillgänglig<br />
för funktionshindrade”: ”För att människor med olika former av kommunikationshandikapp<br />
inte ska ställas utanför informationssamhällets<br />
möjligheter ska IT-baserade hjälpmedel på sikt vara kostnadsfria för den<br />
enskilde.”<br />
Jan Burell, Dalarna: Tillägg sidan 28, rad 3 efter ”för medborgare”: ”IT<br />
kan bli en källa till kunskapssökande och delaktighet för barn och unga.<br />
Offentliga IT-strategier och webbplatser måste utvecklas med tanke på<br />
barn och ungdomars behov.”<br />
Göran Johns<strong>son</strong>, partistyrelsens föredragande: Avslag på Martin Noréhns<br />
tilläggsyrkande. Bifall till Jan Burells yrkande.<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till utlåtande över motionerna avsnitt<br />
15.2.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Jan Burells yrkande sidan 28, rad 3,<br />
att avslå Martin Noréhns yrkande sidan 28, rad 15,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 27-28, avsnittet En ledande IT-nation, inklusive<br />
förslag till ändringar från temagrupperna.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.5.3 och 15.2 var därmed<br />
avslutad.<br />
Ordningsfråga<br />
Greger Tidlund, kongressutskottets ordförande föreslog streck i debatten<br />
på alla följande avsnittet.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla kongressutskottets förslag.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth
Dagordningens punkt 10.5.4<br />
Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner!<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 28-30)<br />
Dagordningens punkt 15.3<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner!<br />
(Häftena M7, sidorna 42-139 och U7, sidorna 25-51)<br />
Föredragande: Ulrica Messing och Anders Sundström<br />
Inledning av Ulrica Messing<br />
Ulrica Messing, partistyrelsens föredragande: Jag ska försöka göra mitt för<br />
att bidra till att vi fortsätter att ha ett högt tempo i debatten. Det har<br />
också ni bidragit till i och med alla diskussioner som vi har fört från i<br />
måndags eftermiddag, då vi hade temagrupper, och fram till i dag. Det<br />
har varit mindre och större delegationer. Som ni ser har vi lämnat ett helt<br />
nytt förslag till text under vårt stycke Ta till vara utvecklingskraften i alla<br />
regioner! Alla delegationer har fått detta förslag till ny text, och ni har<br />
haft en chans att läsa det under middagsuppehållet. Det är en rad olika<br />
ändringar, och jag har i samråd med ordföranden bestämt att inte läsa alla<br />
dem för att spara tid.<br />
Men jag vill berätta om det som vi har försökt ta till vara av de diskussioner<br />
som kom upp i temagruppen och av de synpunkter som vi har fått<br />
nu under veckan. Jag tycker att vi nu har lagt fram ett förslag som speglar<br />
de diskussionerna. Vi har försökt förtydliga det gemensamma ansvaret<br />
för att hålla ihop landet och det gemensamma ansvaret för att alla<br />
delar av landet ska ha en chans till utveckling. Det är tydligare vad samhället<br />
har för ansvar och roll för att understödja den utveckling som vi<br />
alla vill se. Vi har tydliggjort att infrastruktur inte bara handlar om vägar<br />
och järnvägar, utan också om IT, post- och kassaservice. Det är grundläggande<br />
frågor, som är avgörande för att vi kan bo och leva på olika platser.<br />
Vi har också i det nya förslaget till riktlinjer tydliggjort vikten av lokalt<br />
och regionalt engagemang och vilja att ta ansvar. Vi har lyft upp en rad<br />
goda exempel på gemensamt ansvar och gemensamt arbete som finns på<br />
olika platser i vårt land. Vi har lyft upp den sociala ekonomin, föreningslivet<br />
och kooperationen. När ni läser texten så tror jag att ni känner att<br />
det stämmer med det som ni har föreslagit till oss under veckan och det<br />
som vi kom överens om i temagruppen. Därför avstår jag från att läsa<br />
hela texten, eftersom den är ganska lång.<br />
(Texten återkommer under förslagsuppräkningen/red. anm.)<br />
1<strong>09</strong>
110<br />
Debatt<br />
Lynn Ljungberg, Skåne: Kamrater! Jag yrkar bifall till motion 895 från<br />
Malmö arbetarekommun. Den handlar om företagskörkort. Ett konkurrenskraftigt<br />
näringsliv förutsätter en välfärdsmodell som omfattar alla<br />
människor. Trygga människor blir skapande människor och individer.<br />
Det är först när vi känner trygghet som vi vågar göra det där lilla extra<br />
som gör skillnad. Du vågar starta ett eget företag om du vet att ett misslyckande<br />
inte raserar familjens försörjning. Du vågar vara nytänkande<br />
och kreativ på din arbetsplats om du vet att chefen inte kommer att ge<br />
dig sparken på godtyckliga grunder. Trygghet och utveckling förutsätter<br />
varandra. Jag hade inte kunnat säga det bättre själv, och det behöver jag<br />
inte heller. Det gjorde Göran Pers<strong>son</strong> i tisdags morse. Det som jag just har<br />
återgivit skulle mycket väl ha passat in som ett bifall till motionen. Ändå<br />
har partistyrelsen yrkat avslag.<br />
Che<strong>fre</strong>daktören för tidningen Justitia skriver så här i det senaste numret:<br />
Det håller på att växa fram en ny sorts underklass i Sverige. Det är<br />
en grupp av företagare inom serviceyrket, oftast invandrare, som har startat<br />
eget för att slippa undan arbetslöshet och hopplöshet. De har det<br />
gemensamt att de verkar i en bransch med låg lönsamhet och tuff konkurrens.<br />
Arbetsdagarna är långa.<br />
Frågan ställs varför ingen bryr sig om hur de här företagarna har det.<br />
Che<strong>fre</strong>daktören spekulerar vidare i om det beror på den traditionella<br />
föreställningen att den som startar ett företag får skylla sig själv.<br />
Företagarna är inte en homogen grupp som har en medfödd kunskap<br />
och förmåga att driva företag. Det krävs legitimation inom sjukvården,<br />
och det krävs auktorisation för revisorer, mäklare och skrotare. Vidare<br />
krävs speciella körkort för att köra flygplan, tåg och buss, men det krävs<br />
inte körkort eller auktorisation för att sköta ett företag.<br />
Christine Axels<strong>son</strong>, Skåne: Ordförande, partivänner! Jag är naturligtvis<br />
mycket nöjd med Ulrica Messings nya inledningsförslag vad gäller det här<br />
stycket. Självfallet yrkar jag bifall till det. Det visar på ett betydligt bättre<br />
sätt vad vi menar och vad vi vill med vårt regionalpolitiska arbete. Mitt<br />
andra yrkande gäller just sidan 29. Men det handlar inte om regionalparlament,<br />
utan det handlar om regionfrågan. Däremot är jag kanske lite<br />
mer förvånad över att Ulrica Messing inte vill yrka bifall till mitt nästa<br />
förslag, en skrivning som jag vill ha in på sidan 30. De båda meningarna<br />
är föranledda av de skrivningar som finns i den nyligen presenterade<br />
infrastrukturpropositionen, där det föreslås en centralisering av planering<br />
och beslut vad gäller järnvägssatsningarna.<br />
För att poängtera att hänsyn måste tas till regionala planeringsbehov<br />
vidhåller vi de båda yrkandena.<br />
Hans Ekström, Södermanland: Ordförande, kamrater! Jag yrkar bifall till<br />
partistyrelsens reviderade förslag och drar tillbaka mitt yrkande om att
skicka det här stycket till program- och redaktionsutskottet.<br />
Anledningen till att jag står här i talarstolen är motion 875 från sju partidistrikt<br />
som lämnats in och som finns med i era handlingar. Motionen<br />
handlar om en större rörlighet för människor, om den regionförstoring<br />
som vi i dag ser – om en förändring av människors sätt att leva; vi ser att<br />
människor söker en scen för sitt liv innebärande att man kan arbeta på<br />
ett ställe och bo på ett annat.<br />
Denna regionförstoring ger en ekonomisk tillväxt, enligt alla experter.<br />
Den underlättar också en omställning för orter som hamnar i kris. Vi<br />
måste bejaka och underlätta denna utveckling, på alla politiska nivåer.<br />
Det handlar om människors rätt att välja var man ska ha sjukvård eller<br />
var man ska gå i gymnasieskolan. Det handlar om att Axel Oxenstierna<br />
inte får sätta biljettpriset för bussresan, som ju sker i dag. Med dagens<br />
lagstiftning är det inte vi som bestämmer busspriserna; vi låter 1634 års<br />
regeringsform bestämma busspriset. Jag tycker inte att vi kan ha den situationen.<br />
I stället måste vi se till att våra regioner klarar sig i den ökande<br />
internationella konkurrensen. Därför måste vi se till att regionerna<br />
utvecklas på ett positivt sätt.<br />
Anders Lindström, Dalarna: Ordförande, partivänner! Jag drar tillbaka<br />
mitt yrkande och vill tacka föredraganden för svaret. Med detta yrkar jag<br />
bifall till partistyrelsens tilläggstext i riktlinjerna på sidan 29, rad 31.<br />
Jan-Olof Lars<strong>son</strong>, Bohuslän: Kongressdeltagare! Det finns motioner där<br />
man tar upp finansieringsproblematiken när det gäller investeringar i<br />
våra vägar och järnvägar. Partistyrelsen ställer sig i sitt utlåtande positiv<br />
till partnerskap med näringslivet för att klara kommande utmaningar i en<br />
begränsad statsbudget. Problemet är att detta inte syns i den nyligen<br />
framlagda långsiktiga infrastrukturplanen. Det gör mig orolig.<br />
Jag är djupt bekymrad över att standarden på våra vägar till och från de<br />
större stråken skjuts på framtiden. Tar vi inte hjälp av näringslivet till<br />
vägar där de kan ha intressen kommer pengarna aldrig att räcka till att<br />
klara den nödvändiga utbyggnad som jag ser framför mig.<br />
Själv kommer jag från Bohuslän. Där, liksom längs Sveriges övriga<br />
kuster, dör havsbottnarna av övergödning. Jag är rädd att näringslivet<br />
kring våra kuster, till skillnad från havsbottnarna, kommer att dö av<br />
näringsbrist när företag måste flytta därför att kommunikationerna inte<br />
är tillräckligt bra. Vi behöver därför ett besked från partistyrelsens föredragande<br />
på en principiellt avgörande punkt: Är partiet i regeringsställning<br />
berett att medverka till några investeringsprojekt i partnerskap med<br />
näringslivet? Oavsett svaret på frågan förväntar jag mig att en socialdemokratisk<br />
regering är beredd att pröva de ekonomiska ramarna för<br />
nyinvesteringar till våra vägar när de långsiktiga investeringsplanerna om<br />
ett par år ska fastställas.<br />
111
112<br />
Sonia Landin, Gotland: Ordförande, partikamrater! På sidan 30 i riktlinjerna<br />
finns avsnittet ”Vi ska bygga ett transportsystem för framtiden”.<br />
Eftersom vägen till och från Gotland inte nämndes i riktlinjerna ville vi<br />
redan under temadiskussionen få in en socialdemokratisk inriktning i<br />
fråga om Gotlandstrafiken. Vi ville ha in färjetrafiken och betona säkerheten<br />
i vårt transportsystem. Partistyrelsen har gått oss till mötes. En<br />
mening som vi är mycket nöjda med lyder: ”Ska vi kunna hålla samman<br />
vårt långa land och hela befolkningen behövs säkra och snabba transporter<br />
på väg och järnväg, med flyg och i färjetrafik till rimliga priser.”<br />
Partistyrelsen och Anders Sundström har alltså gått oss till mötes. Vi är<br />
väldigt tacksamma för det. Tillägget är faktiskt både bättre och starkare<br />
än vårt förslag. Med detta drar vi tillbaka vårt eget yrkande.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland: Partivänner! Det gäller motion 849 från Varbergs<br />
arbetarekommun. Motionen har fyra attsatser. Svaret på motionen är<br />
ungefär som att växa upp med Putte Kock – etta, tvåa och gardering med<br />
kryss. Alla instrumenten finns nämligen med. Att motionen har landat i<br />
politiskt minerad mark är känt också för mig. Såvitt jag förstår vill man i<br />
alla fall att den sista attsatsen ska anses besvarad – den har inte blivit<br />
avslagen. Attsats fyra handlar om att påbörja en översyn av strukturen för<br />
statliga myndigheter. Det hela är väldigt spännande. När tillväxtavtalen<br />
skulle sättas i sjön, alltså innan propositionen skrevs, var det inte så som<br />
Ulrica Messing sade här nyss, nämligen att länsstyrelsen skulle ha taktpinnen.<br />
Vi i Halland har haft det som vi vid det tillfället bestämde oss<br />
för, nämligen ett underifrånperspektiv. Kommunerna i Halland skulle ha<br />
taktpinnen för att utveckla tillväxtavtalen.<br />
Den senaste skapelsen med Arbetsmarknadsstyrelsen är, tycker jag, ett<br />
köttben till landshövdingarna i landet för att de ska sitta som ordförande<br />
i styrelserna, något som vi bör komma bort från om vi nu ska leva upp till<br />
detta med regional utveckling grundad på ett underifrånperspektiv.<br />
Jag ställer alltså upp på det svar som motionen fått.<br />
Martin Noréhn, Västerbotten: Jag drar tillbaka mitt förslag eftersom jag<br />
fått in ordagrant vad jag ville i riktlinjerna. Det är roligt! Nu är det, skulle<br />
jag vilja säga, ett måldokument. Från början var riktlinjerna ganska detaljerade.<br />
Nu handlar de om vad vi vill. Det är en bra skrivning för att göra<br />
ett rundare Sverige, så jag yrkar bifall till det förslag som vi fått i våra<br />
händer – precis så som det ser ut.<br />
Erik Pers<strong>son</strong>,Skåne: Partivänner! Jag yrkar bifall till motion 888 samt till<br />
mitt förslag, innebärande följande text i riktlinjerna: ”En satsning på<br />
nationell och internationell trafik med höghastighetståg är angelägen.”<br />
Tyvärr hade jag inte möjlighet att vara med i temagruppen och att föra<br />
fram detta där, men jag har för flera dagar sedan lämnat in mitt förslag.
Sverige och det svenska industrisamhället har växt fram under 1900talet,<br />
till stor del under socialdemokratiska regeringar. Under detta<br />
århundrade har det skett stora satsningar på järnvägar och vägar. Det har<br />
bidragit till den välfärd som vi haft och har. Men nu tror jag att det är<br />
dags att göra en ny framtidssatsning, en satsning på nya moderna tåg i<br />
Sverige och till utlandet. Det handlar om att satsa på så kallade höghastighetståg<br />
som gör att man kan tillryggalägga ganska långa sträckor på<br />
väldigt kort tid; man kan till och med konkurrera med flyget, både inrikes<br />
och utrikes. Jag tror att det är viktigt att göra en sådan här satsning.<br />
Det är inget nytt. Man gör det nere på kontinenten. Det här finns i<br />
Tyskland, Frankrike och Italien. Jag tror att det är dags för Sverige att<br />
börja tänka i de banorna och menar att det är viktigt att skriva in detta i<br />
riktlinjerna. Dessutom handlar det också om en stor satsning på miljön,<br />
på miljövänliga kommunikationer. Detta kommer att göra att fler tar<br />
tåget i stället för flyget. Fler kommer att ta tåget i stället för bilen och så<br />
vidare.<br />
Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Tommy Edenholm, Halland: Herr ordförande, partivänner! Jag tycker inte<br />
att vi fortsatt kan acceptera det faktum att kommuner i Sverige i dag har<br />
stora problem med befolkningsökning, samtidigt som ännu fler kommuner<br />
har problem med befolkningsminskning, utan att ha en övergripande<br />
strategi fullt ut. Vi måste försöka utveckla vår politik så att de problem<br />
som i dag finns inte växer oss alla över huvudet. Detta är, som jag<br />
ser det, ett av de i dag största hoten mot vår gemensamma välfärd.<br />
I Hallandsdelegationen har vi med stor glädje tagit emot det förslag till<br />
skrivningar i de politiska riktlinjerna som framförts av Christine Axels<strong>son</strong>,<br />
Skånedelegationen – ett förslag som vi naturligtvis tillstyrker och som<br />
partistyrelsen gått med på. Jag yrkar även bifall till de förslag till ändringar<br />
som Christine Axels<strong>son</strong> och Skånedelegationen i yrkandet inte fått<br />
tillgodosedda.<br />
Partistyrelsen sade tidigare i dag genom Ulrica Messing att nationella<br />
intressen måste bli bättre på att ta ett regionalt ansvar – mycket bra! Men<br />
vi måste även sy ihop det hela från det andra hållet. Kommunala intressen<br />
måste bli bättre på att ta ett regionalt ansvar för att överblicka kommunala<br />
problem.<br />
Lars Wegendal, Kronoberg: Ordförande, partivänner! Jag börjar med att<br />
dra tillbaka ett yrkande som ursprungligen gällde sidan 29, rad 31, om<br />
industriella utvecklingscentra. Detta förslag har tillgodosetts i den nya<br />
texten.<br />
Det arbetssätt som vi haft visar på att det är ett klokt arbetssätt.<br />
Temagruppens synpunkter har i allra högsta grad varit till<strong>fre</strong>dsställande.<br />
Vidare är jag glad över de tydliga formuleringarna kring det kommunala<br />
113
114<br />
utjämningssystemet. Hade vi inte haft det, skulle vi inte ha kunnat<br />
bedriva en välfärdspolitik värd namnet i de mindre och medelstora kommunerna.<br />
En skönhetsfläck finns dock. I det ursprungliga förslaget ville jag ha in<br />
en skrivning på sidan 29, rad 14: ”Inte minst måste situationen i de<br />
mindre tätorterna i hela landet uppmärksammas.”<br />
Detta bygger på befintlig statistik över den regionala utvecklingen och<br />
på hur det ser ut i det avseendet. I det nya förslaget skulle jag vilja ha in<br />
det i texten efter det som sägs om att det krävs särskilda åtgärder och<br />
insatser i olika landsändar för att ta till vara denna utvecklingskraft.<br />
Agneta Lindström-Berg, Västerbotten: Ordförande, kamrater! Jag yrkar<br />
bifall till motion 862:3, ”att överföringen av allmänna vägar till enskilda<br />
stoppas”. Vägar, järnvägar, post och annan samhällsservice ska samhället<br />
– inte enskilda medborgare, kommuner eller vägföreningar – stå för.<br />
Hemma i Västerbotten är man i många kommuner fruktansvärt upprörd<br />
över BREV-utredningen, som ju varit ute på remiss, och över utredarens<br />
förslag.<br />
Min hemkommun, Vilhelmina kommun, är den kommun som drabbas<br />
hårdast i Västerbottens län. Mer än hälften av vägarna i vårt vägnät<br />
kommer att bli enskilda vägar om förslaget går igenom. Omräknat per<br />
per<strong>son</strong> i min hemkommun blir det 116 meter väg per per<strong>son</strong> – väg där<br />
det ska snöröjas, dikas och rustas. Vem ska göra det? Vi kommer aldrig<br />
att kunna tvinga folk att bilda av vägföreningar och sköta det hela på<br />
egen hand. Det blir i stället en övervältring på kommunen.<br />
Hela Sverige ska leva! Men går det när man hackar sönder vägarna på<br />
det här sättet? Många i denna sal använder våra vägar under sommaren<br />
eller under vintersä<strong>son</strong>gen som turister. Boende använder vägarna, liksom<br />
hemtjänst, post, brandkår och ambulans. Dessutom använder skogsbruket<br />
– detta är mycket viktigt – vägarna. Skrota alltså delar av BREVutredningen<br />
– jag vädjar!<br />
Peter Lindroth,Skaraborg: Herr ordförande, partivänner! Med glädje kan<br />
man läsa det ändringsförslag som kom från Ulrica Messing här på eftermiddagen.<br />
Hon har tagit mycket stor hänsyn till framförda synpunkter.<br />
Dock vill vi på Skaraborgsbänken säga att vi står bakom de yrkanden som<br />
Christine Axels<strong>son</strong> framfört avseende sidan 30, raderna 16 respektive 20, i<br />
förslaget till riktlinjer. Vi yrkar bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s yrkande här<br />
tidigare.<br />
Jonas Nygren, Skåne: Herr ordförande, partikamrater! Jag har två yrkanden,<br />
även om bara ett finns på min talarlapp. Jag yrkar bifall till dels Erik<br />
Pers<strong>son</strong>s ändringsförslag, dels motion 877. Båda innebär möjligheter att<br />
bygga ett mer miljövänligt transportsystem och att skapa förutsättningar
för att järnvägen kan bli ett realistiskt alternativ till bil, lastbilstransporter<br />
och flyg. På lång sikt gynnar detta vår miljö. Det viktiga är miljöargumenten.<br />
Dessutom är det nog ekonomiskt lönsamt att satsa på att få<br />
en god järnvägsstruktur innebärande att vi faktiskt kan minska belastningen<br />
på våra flygplatser och i luften och på lång sikt även undvika<br />
stockningar på våra vägar. Bil- och lastbilstrafiken tenderar ju att öka.<br />
Vidare är det viktigt att vi får en möjlighet att binda samman det svenska<br />
järnvägssystemet med övriga Europas.<br />
Robert Mörk,Örebro län: Ordförande, kongressledamöter! Jag yrkar bifall<br />
till motion 905 – väl medveten om att vi inte kan korrigera texten i<br />
motionerna. Jag har förstått att det kan uppfattas som splittrande om vi<br />
har ett landsbygdspolitiskt program, precis som om vi skulle ha ett<br />
storstadspolitiskt program. Det är dock viktigt att vi får olika verktyg att<br />
jobba med i olika delar av landet. Syftet är naturligtvis inte att splittra<br />
oss, utan den regionalpolitik som vi ska föra ska vara sammanhållen.<br />
Jag har också yrkat på ett ändringsförslag beträffande den nya skrivning<br />
som finns, efter avsnittet Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner.<br />
På tredje raden, efter ”denna utvecklingskraft”, vill jag att det ska stå:<br />
”Dessa åtgärder och insatser ska utformas för att vara tydliga verktyg för<br />
utvecklingsarbetet.”<br />
Det här är ett tydligt verktyg. Jag vill att den regionalpolitiska propositionen<br />
och infrastrukturpropositionen i framtiden ska användas och<br />
anpassas till vår basorganisation; detta för att kunna jobba aktivt ute i föreningslivet.<br />
Vi ska inte låta de här frågorna bli enbart centerns, utan de<br />
är även socialdemokraternas!<br />
Elisabeth Bramfeldt, Norrbotten: Partikamrater! Ett Sverige i sammanhållning<br />
och utveckling, storstad och glesbygd hand i hand – visst känns<br />
det rätt! Låt det inte bara bli en vision, utan låt det också bli verklighet –<br />
det är här och nu det avgörs!<br />
Norrbotten och många andra regioner i landet har det mycket svårt<br />
trots tillväxten. Den pågående avvecklingen av stora delar av Sverige kan<br />
inte accepteras, utan det är en viktig angelägenhet för alla socialdemokrater<br />
att hålla ihop hela partiet och hela landet, att kunna se helheten –<br />
alla bär vi det ansvaret!<br />
En viktig åtgärd för att hejda den negativa utvecklingen är otvivelaktigt<br />
tillgängligheten till högskoleutbildning, både på distans och decentraliserat,<br />
och att det vilar på likvärdiga villkor; därav mitt tilläggsyrkande<br />
beträffande sidan 29, rad 35: ”En kraftigt utbyggd distansutbildning och<br />
decentraliserad utbildning är också en viktig förutsättning för utvecklingen<br />
i många regioner.”<br />
Med en sådan skrivning ökar möjligheterna för arbetarbarn i glesbygd<br />
att höja sin kompetens.<br />
115
116<br />
Den här kongressens beslut är så oändligt viktiga, liksom att vi socialdemokrater<br />
håller ihop och bedriver en regionalpolitik värd namnet och<br />
som upplevs som rättvis. Jag vill lämna den här kongressen med<br />
Norrbottendelegationen och er med så mycket i bagaget att en missnöjespolitiker<br />
som Lars Törnman upplevs som överflödig.<br />
Jörgen Oskars<strong>son</strong>, Östergötland: Det är bra skrivningar i partistyrelsens<br />
förslag till riktlinjer när det gäller sidan 30, raderna 10-30, och jag yrkar<br />
bifall i det sammanhanget. Det är en bra utgångspunkt när vi ska bygga<br />
ett transportsystem som håller för framtiden.<br />
Man kan i skrivningarna tolka in en trestegsmodell. För det första<br />
handlar det om att ta igen eftersatt underhåll. Detta är viktigt. Om vi inte<br />
klarar av att ta hand om det vi har, blir det väldigt svårt att förklara varför<br />
vi ska satsa på nya projekt. För det andra handlar det om att genomföra<br />
politiskt utlovade projekt. Detta betraktar jag som lika viktigt. Det<br />
är svårt för staten att återkomma till de kommuner där man finansiellt<br />
har havererat projekt som varit fullt framme i planeringsprocessen – en<br />
trovärdighetsfråga. För det tredje handlar det om att ta itu med de strategiska<br />
nysatsningar som vi behöver för att det här landet ska behålla sina<br />
konkurrensfördelar. Där är det väldigt viktigt att vi klarar av att förklara<br />
varför vi vill göra de här satsningarna. Infrastruktur som sådan har inget<br />
egenvärde, utan det handlar om de fördelar som skapas. Jag tror inte att<br />
man kan säga till människor att det här är till för att utvidga arbetsmarknadsområden;<br />
det är alldeles för byråkratiskt.<br />
För att människors vardag ska fungera, och också för att det goda livet<br />
ska finnas, ska man klara resor till daghem och arbete och inte behöva<br />
byta bostadsort bara därför att man jobblös. Detta förstår människor.<br />
Men det finns gott om exempel i detta land på infrastrukturprojekt som<br />
havererat just därför att man inte har lyckats förklara vad de är till för.<br />
Vidare yrkar jag bifall till tilläggsförslaget från Erik Pers<strong>son</strong>, Skåne,<br />
angående en internationell tågpendel.<br />
Mats Johans<strong>son</strong>, Blekinge: Kongresskamrater! Kvällens debatt beskrivs i<br />
medierna lite föraktfullt som hembygdens dag. Jag måste säga att den<br />
beskrivningen irriterar mig en del. För mig och många andra är dessa frågor<br />
faktiskt avgörande frågor. För mig som ombud för Blekinge är det en<br />
självklarhet att engagera sig i ämnet.<br />
Vi har under de senaste åren gjort en resa, en resa från massarbetslöshet<br />
till en framtidsarbetsmarknad. Nycklarna till denna framgång har<br />
varit ett starkt samspel mellan kommunerna, staten och näringslivet. Den<br />
enskilt viktigaste delen av vår framgång är etableringen av en högskola i<br />
vårt län. Dock känner vi nu, liksom andra, av lågkonjunkturen. Men den<br />
underliggande trenden, förändringen av vår arbetsmarknad, ligger fast.<br />
Nu vill vi gå vidare. Vår regions utveckling inom IT och Östersjöarbetet<br />
är av nationell betydelse. Vi är beredda att fortsätta den regionala mobiliseringen.
Av betydelse för hela landet är att det krävs ett fortsatt starkt engagemang<br />
från staten. Det gäller inte bara oss i Blekinge utan många delar av<br />
landet. Det handlar om infrastruktur, vägar och järnvägar. Det handlar om<br />
att högskolan måste bli ett universitet. Det handlar om en framsynt Östersjöpolitik.<br />
Det handlar om en stark kommunalekonomisk utjämning.<br />
Vi tycker att de nu presenterade riktlinjerna visar en tydlig inriktning<br />
i det här sammanhanget. De ligger till grund för lagda propositioner. Vi<br />
menar att det nu är upp till riksdag och regering samt, framför allt, de<br />
statliga verken att fylla detta med ett konkret innehåll. I det perspektivet<br />
ser vi fram emot ett Sverige där olika delar ska utvecklas och där tillväxten<br />
blir något som hela landet kan se också i framtiden. Jag yrkar bifall<br />
till partistyrelsens reviderade förslag.<br />
Hans Stenberg, Västernorrland: Ordförande, partivänner! Den utredning<br />
som Agneta Lindström-Berg tidigare pratade om och som gäller enskilda<br />
vägar är för närvarande ute på remiss. Utredningen har väckt mycket oro<br />
runtom i landet. Det som oroar är förslaget om att omvandla ett stort<br />
antal allmänna vägar till enskilda vägar. Detta har naturligtvis lett till<br />
omfattande protester, och många är de som krävt att utredningen ska<br />
slängas i papperskorgen.<br />
I motion 862:3 från Ånge arbetarekommun krävs att överföringen av<br />
allmänna vägar till enskilda vägar stoppas. Jag har full förståelse för den<br />
oro som människor känner och instämmer i att man inte bör genomföra<br />
den omfattande omvandling av allmänna vägar till enskilda vägar som<br />
utredningen föreslår. Däremot vore det fel att slå fast att inga allmänna<br />
vägar alls ska kunna omvandlas till enskilda vägar. Det måste alltid gå att<br />
genomföra justeringar av vilka vägar som ska vara allmänna vägar och<br />
vilka vägar som ska vara enskilda vägar. Sådana justeringar har vi ju alltid<br />
gjort när trafikmönster ändras, och det kommer också i framtiden att<br />
behöva göras justeringar, åt båda hållen.<br />
Jag ställer, som sagt, inte upp på utredningens förslag om att omvandla<br />
ett mycket stort antal allmänna vägar till enskilda vägar. Som jag tolkar<br />
saken är anledningen till att partistyrelsen inte vill yrka bifall till motionen<br />
– förslaget är ju att den ska anses besvarad – att utredningen också<br />
innehåller en rad andra förslag väl värda en seriös remissbehandling.<br />
Hade utredningen handlat enbart om att göra allmänna vägar till<br />
enskilda vägar skulle jag – och, tror jag, också partistyrelsen – ha kunnat<br />
instämma i motionsyrkandet. Men som läget är nu är nog det bästa att<br />
låta den demokratiska processen med remissarbetet fortsätta. Det ger oss<br />
en möjlighet att ta ett helhetsgrepp om regelverket för de enskilda<br />
vägarna. Därför yrkar jag bifall till partistyrelsens utlåtande.<br />
Erik Magnus<strong>son</strong>, Jämtland: Herr ordförande! Först vill jag tacka för det<br />
fina samspel som partistyrelsen visat gentemot oss ombud. Det gör att<br />
jag direkt kan säga att jag yrkar bifall till det förslag som lagts fram.<br />
117
118<br />
Vi lever i ett land med enorma skillnader – i ett stort och avlångt land<br />
med väldigt skilda förutsättningar. Vad vi nu upplever är, som jag ser<br />
saken, det första praktiska testet av det partiprogram som vi beslutade om<br />
tidigare i veckan. Såvitt jag förstår ser det ut att fungera i praktiken; vi är<br />
beredda att utveckla Sverige tillsammans!<br />
Lena Segerberg, Kalmar län: Ordförande, partikamrater! Det gäller ett<br />
tilläggsyrkande om att regionalpolitiska infrastrukturmedel ska kunna<br />
användas till alla transportsystem. Lämpligaste stället är sidan 30, och i<br />
nya texten efter ”till rimliga priser”. Infrastrukturen är i dag både ett<br />
nationellt och ett regionalt problem och handlar om alla transportsystem.<br />
Många regioner skulle få bättre utvecklingsmöjligheter vad gäller arbetsmarknad,<br />
utbildning och bekväma resor vid arbetspendling om infrastrukturen<br />
förbättrades. Det handlar om så kallad regionförstoring, om<br />
att knyta ihop olika geografiska områden bland annat för att kunna<br />
arbeta och bo på olika orter, vilket tidigare berörts här.<br />
Vid inflyttning till kommuner är det oftast sådant man tittar på, oavsett<br />
om det är en privatper<strong>son</strong> eller om det är ett företag som kommer för<br />
etablering. Som exempel kan nämnas min hemkommun, Västerviks<br />
kommun, där vi har en fin boendemiljö men inte tillräckligt med arbetstillfällen.<br />
Vi har cirka elva mil till Linköping respektive Norrköping, de<br />
orter som ligger närmast vad gäller både arbeten och högsko<strong>lor</strong>.<br />
Kollektivt tar det mig två timmar att färdas. Ska man arbetspendla är det<br />
helt oacceptabelt. Så ser det ut i många regioner i dag.<br />
Det är positivt att man via infrastrukturpropositionen kommer att göra<br />
stora satsningar på vägar och järnvägar, men i dag har vi regionalt vissa<br />
medel där vi lokalt kan påverka vilka vägar som vi ska satsa på. Detta gäller<br />
dock enbart vägarna. Vi i Kalmar län vill att dessa pengar ska kunna<br />
användas till alla transportsystem, exempelvis flyget och järnvägen.<br />
För övrigt yrkar vi bifall till Ulrica Messings nya text, till tilläggsförslaget<br />
från Anders Lindström, Dalarna, och till Christine Axels<strong>son</strong>s tilläggsyrkande.<br />
Kristina Jons<strong>son</strong>, Södermanland: Kamrater! Jag har hört att det är ganska<br />
ont om bostäder i Stockholm, men det finns en hel del bra jobb där. I<br />
Vingåker i västra Södermanland där jag bor är det tvärtom. I dessa dagar<br />
är det ganska ont om bra jobb, men vi har mycket gott om billiga och bra<br />
bostäder – ganska nära Stockholm. Om vägarna är bra reser man på<br />
drygt en timme mellan jobb och bostad. Om sedan tågen också börjar<br />
stanna vid stationerna utmed Västra stambanan kan man få knappt en<br />
timmes resa mellan bostad och jobb. Där ser man hur bra det kan bli om<br />
vi samarbetar. Om infrastrukturen fungerar kan hela Sverige få leva.<br />
Jag yrkar bifall till det ursprungliga förslaget avseende sidan 30 i förslaget<br />
till riktlinjer. Förmodligen ska det här stycket skickas till programoch<br />
redaktionsutskottet, men jag antar att andemeningen blir densamma.
Alltså yrkar jag bifall till det stycke som börjar med ”Vi ska bygga ett<br />
transportsystem för framtiden.”<br />
Ewa Lindstrand, Västernorrland: Ordförande, partikamrater! Jag yrkar<br />
bifall till motion 892. Regionalpolitiska stöd – ja! Regionalpolitiska stöd<br />
till företag utan kollektivavtal – nej!<br />
Vissa delar av vårt land ingår i de stödområden som ger möjligheter att<br />
via regionalpolitiska bidrag skapa sysselsättning och som gynnar nya<br />
företagsetableringar. Jag avser inte stöd till småföretagare eller familjeföretag,<br />
utan jag avser stöd till ganska stora företag – utländska, amerikanska,<br />
företag – som ser en chans att komma hit och i stora delar av vårt<br />
land starta upp sina företag genom de här regionalpolitiska stöden. Via<br />
Nutek erhålls både stora ekonomiska bidrag och förmånliga lån utan<br />
några som helst per<strong>son</strong>alpolitiska krav. Bidrag beviljas utan krav på<br />
anständiga anställningsvillkor och kollektivavtal. Detta är inte acceptabelt.<br />
Inte heller är det rätt från konkurrensvillkorssynpunkt. I realiteten<br />
kan alltså företag som subventioneras via regionalpolitiska bidrag utan<br />
krav på kollektivavtal vinna upphandlingar över seriösa företag med kollektivavtal.<br />
Beivrande av lönedumpning med hjälp av skattemedel hör<br />
inte hemma i socialdemokratisk politik.<br />
Jag yrkar, som sagt, bifall till motion 892. Vidare yrkar jag avslag på<br />
yrkandena från Christine Axels<strong>son</strong>,Skåne, med flera.<br />
Anders Mikaels<strong>son</strong>, Västernorrland: Ordförande, partikamrater! Jag har<br />
skrivit en motion som handlar om överförandet av allmänna vägar till<br />
enskilda vägar. Det råder stor oro ute i bygderna kring detta. Alldeles<br />
nyss hörde vi partistyrelseledamoten Hans Stenberg förklara varför man<br />
föreslår att motionen ska anses besvarad. Det räcker inte. Människor är<br />
lika oroliga. Vi har väldigt många vägar i den region som jag kommer<br />
från, Västernorrland – vägar som kommer att bli överförda till systemet<br />
med enskilda vägar; detta på grund av att de är lite utnyttjade. Dock bor<br />
det människor utefter de här vägarna, och dessa människor kommer att<br />
drabbas av mycket stora kostnader när vägarna blir enskilda vägar. Det<br />
handlar om 150 miljoner kronor som staten tänker spara in på denna<br />
åtgärd.<br />
Jag vill inte se en sådan utveckling. Dock vet jag att vägar kan, och<br />
måste, upphöra som allmänna vägar på orter där inga människor bor<br />
utefter vägen.<br />
Men den här frågan är ute på remiss, och den bästa remissinstans som<br />
vi kan ha är en partikongress. Jag vädjar till er kongressombud att stödja<br />
min attsats om att överföringen av allmänna vägar till enskilda vägar<br />
stoppas.<br />
Lars Erics<strong>son</strong>, Stockholms län: Moderaterna – inte minst i Storstockholmsregionen<br />
men även på riksplanet – anklagar socialdemokratin för<br />
119
120<br />
storstadsfientlighet och för en avsaknad av storstadspolitik. Vi socialdemokrater<br />
i Stockholmsregionen hävdar förstås motsatsen, och det tror<br />
jag att de flesta, om inte alla, i den här salen också gör. Med näbbar och<br />
k<strong>lor</strong> försvarar vi den skatteutjämning som moderaterna vill avveckla och<br />
återföra till Danderyds, Lidingös och Carl Cederschiölds skattesänkargäng.<br />
Vi hävdar i stället att skatteutjämningen är central och viktig för en<br />
fördelning mellan fattiga och rika kommuner. Vi gör det i insikten om<br />
att välfärden och de goda livsbetingelserna måste omfatta hela vårt land.<br />
Vi framhåller vikten av att Sverige mår bättre om klyftor mellan olika<br />
landsändar minskar, inte ökar. På gator och torg tecknar vi bilden av den<br />
cyniska Sverigesyn som moderaterna har. I deras framtidsvision finns det<br />
inte plats för någon politik för minskade klyftor mellan människor i vårt<br />
land. Vi kommer att fortsätta den här fighten. Jag oroas av de tudelningstendenser<br />
som finns i Sverige. Samtidigt växer också rädslan för de<br />
hotbilder i form av bostadsbrist och kommunikationskollaps med ökande<br />
stress bland människor som är en verklighet för oss i Stockholmsregionen.<br />
Jag tänker också på den betydelse som storstadsregionerna har för<br />
Sveriges tillväxt. Vi har i den här debatten känt att det funnits ett lite för<br />
otydligt storstadsperspektiv i problembeskrivningen. Vi tycker att det har<br />
blivit mycket bättre. Därför vill jag dra tillbaka förslagen med krav från<br />
östra Mälardalen och yrkar bifall till förslagen från Christine Axels<strong>son</strong>,<br />
Skåne.<br />
Anders Lago, Stockholms län: Det finns inom partiet en bred samstämmighet<br />
kring att hela Sverige ska leva, att tillväxten ska spridas och att<br />
det behövs en utjämning mellan landets kommuner. För att det här ska<br />
vara möjligt att genomföra måste vi också vara överens om att inte<br />
hämma tillväxten där den går bra. Ingen tjänar på att företagsflytt och<br />
varsel sprids till städer och områden som har en bra utveckling. Det<br />
behövs tvärtom insatser för att stimulera tillväxt både där tillväxten är<br />
god och där den är svag. Jag är därför glad över att partistyrelsen har gjort<br />
nya tillägg till riktlinjerna.<br />
I partistyrelsens förslag sägs att det behövs skilda åtgärder och insatser<br />
i olika landsändar. Jag, som kommer från Södertälje i den södra delen av<br />
Stockholms län, kan konstatera att det förutom detta också behövs skilda<br />
insatser inom en storstadsregion som vår. Skillnaderna i inkomst och levnadsvillkor<br />
mellan de södra och de norra delarna av Stockholms län är<br />
troligen större än skillnaderna mellan olika delar av det övriga Sverige.<br />
Det behövs därför en bostadspolitik som både bidrar till tillväxt och till<br />
utjämning av de stora skillnaderna mellan kommunerna i storstadsområdena.<br />
För att vinna valet 2002 måste vi vinna slaget om storstäderna. I dag<br />
kallar moderaterna oss socialdemokrater storstadsfientliga. Med förslaget
till riktlinjer för en tillväxtpolitik både för storstäderna och för landet i<br />
övrigt kan vi ta död på moderaternas kritik.<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Jag hade förberett ett långt tal om skillnaderna<br />
i storstäderna, att man där har både brist på arbetskraft och hög<br />
arbetslöshet, både brist på bostäder och stor segregation, Men nu har<br />
Ulrica Messing redan skrivit in detta i det nya förslaget, så jag yrkar därför<br />
bifall till det. Ulrica Messing glömde dock frågan om infrastrukturen,<br />
och jag yrkar därför fortfarande bifall till de två tilläggsförslagen på sidan<br />
30, rad 16 och på sidan 30, rad 20 som även Christine Axels<strong>son</strong> har yrkat<br />
bifall till.<br />
Stefan Hedin, Gävleborg: Med bättre och snabbare kommunikationer<br />
växer arbetsmarknadsregionerna i Sverige, och det är bra, men som flera<br />
har påtalat har vi fortfarande stora klyftor i landet. Tillväxten är inte<br />
jämnt fördelad i landet och mellan regionerna. För att hela Sverige ska<br />
överleva krävs det en regionalpolitik som vi alla kan ställa oss bakom, och<br />
jag tycker att vi nu har en sådan. Talare från alla delar av landet har nu<br />
konstaterat att vi har en regionalpolitik som samtliga kan ställa sig bakom,<br />
och jag tycker att det känns bra.<br />
Med dessa riktlinjer som kompass kan vi faktiskt låta idérikedomen och<br />
skaparkraften i alla landsändar – och även i olika delar av regioner, Anders<br />
Lago – bidra till den utveckling som vi så väl behöver i hela landet.<br />
Jag vill tacka partistyrelsens föredragande med flera för ett bra arbete<br />
under kongressen och yrkar bifall till de föreslagna riktlinjerna.<br />
Jörgen Daniels<strong>son</strong>, Södermanland: Jag yrkar bifall till motion 895. Jag har<br />
en kortare tid arbetat inom Hotell- och Restauranganställdas område<br />
och även varit aktiv inom förbundet. Jag kommer i det perspektivet att<br />
argumentera för varför jag anser att motion 895 ska bifallas.<br />
När man går in på en restaurang någonstans i Sverige vet man oftast<br />
inte om per<strong>son</strong>alen jobbar svart, hur per<strong>son</strong>alen behandlas, om det finns<br />
kollektivavtal och försäkringar, vem som äger restaurangen och vilken<br />
erfarenhet ägaren har av att driva en restaurang. Betalar han skatt, betalar<br />
han moms, och hur tar han hand om maten?<br />
I tidningen Svensk Hotellrevy har gjorts en uppskattning av hur verkligheten<br />
ser ut när det gäller moms och skatt. På Sveavägen finns på en<br />
kilometer 14 restauranger, som varje år betalar in 2 miljoner kronor för<br />
lite i skatt. Man uppskattar att motsvarande summa i samhället i stort är<br />
10 miljarder svenska kronor.<br />
Vi kräver är att det ska tas fram en grundläggande utbildning för företagare<br />
och att det ska utfärdas körkort för företagare. Partistyrelsen<br />
instämmer i att okunskap kan vara en anledning till diskriminering och<br />
brott mot lag eller avtal på arbetsmarknaden, men man tycker att lösningen<br />
är att ett starkt fack ska ta ansvar för detta. Hur ska man lösa pro-<br />
121
122<br />
blemet att man inom restaurangbranschen ofta byter ägare var tredje<br />
månad? Hur ska facket klara det? Är det facket som ska ta hand om<br />
utbildningen?<br />
Roger Mogert, Stockholm: Jag yrkar bifall till motion 904, som handlar<br />
om offentlig upphandling, konkurrens på lika villkor och löntagarnas rättigheter.<br />
Konkret gäller det tre saker. För det första handlar det om rätten<br />
att träffa kollektivavtal vid offentlig upphandling. Det är i dag faktiskt<br />
inte tillåtet i Sverige. Det beror inte, som man ibland får höra, på<br />
EU-direktiv utan på svensk lag stiftad av den svenska riksdagen. Detta är<br />
en oerhört central fråga dels för att vi ska kunna få konkurrens på lika<br />
villkor vid upphandlingarna, dels för löntagarnas sociala rättigheter.<br />
För det andra handlar det om de fackliga organisationernas rätt att vara<br />
med i hela upphandlingsprocessen, från framtagandet av underlaget till<br />
den slutgiltiga utformningen. Eller som det står i det nya partiprogrammet:<br />
”varje människas rätt att som löntagare påverka produktionens<br />
inriktning”. Jag tycker att det skulle vara jättebra om vi antog denna konkreta<br />
skrivning i partiprogrammet.<br />
För det tredje handlar det om MBL och oseriösa företag. Samma bör<br />
gälla vid offentlig upphandling som vid privat upphandling.<br />
Partistyrelsen svarar märkligt nog att så är fallet och att det är bra. Men<br />
de av er som av någon anledning har tillbringat en sen vinterkväll med<br />
MBL vet att det i 38 § stadgas att MBL inte gäller vid upphandling<br />
enligt lagen offentlig upphandling.<br />
Om partistyrelsen nu tycker att det är bra att MBL ska gälla, vore det<br />
bra om den också yrkade bifall till motionens förslag, så att det sedan kan<br />
gå igenom i praktiken.<br />
Per Eriks<strong>son</strong>,Norra Älvsborg: Jag har inget eget yrkande i den här frågan,<br />
men jag känner ändå att det är viktigt att berätta om hur det fungerar i<br />
vår del av landet. Jag har ingen svårighet att ställa mig bakom beskrivningarna<br />
i riktlinjerna. Jag som kommer från lilla Bengtsfors i Dalsland<br />
har daglig erfarenhet av detta. Jag blev per<strong>son</strong>ligen berörd när servettfabriken<br />
i Skåpafors i mars lade ut ett stort varsel. Min mor blev av med<br />
jobbet när Lear Corporation för några år sedan på ett skamligt sätt slog<br />
igen sin bilfabrik.<br />
Varsel, nedläggningar och konkurser har blivit vardagsmat i Dalsland,<br />
med många per<strong>son</strong>liga tragedier som följd. I dag är den öppna arbetslösheten<br />
i Dalsland fyra gånger högre än för ett år sedan. I Bengtsfors kommun<br />
har vi tappat mer än 1 200 arbetstillfällen de senaste två åren. Jag<br />
gick i dag in på Arbetsförmedlingens hemsida och fick uppgiften att det<br />
i hela Dalsland finns 34 lediga jobb att söka.<br />
I riktlinjerna slår partistyrelsen fast att staten alltid måste vara beredd<br />
att sätta in riktade insatser för regioner med särskilda svårigheter.<br />
Partistyrelsen betonar också det lokala och regionala inflytandet när till-
växtpolitiken ska utformas. Utmaningen är given: Det måste till satsningar<br />
för att skapa förutsättningar för att med regionens hjälp kunna<br />
återskapa de arbetstillfällen som under kort tid har gått för<strong>lor</strong>ade. Staten<br />
har ett stort ansvar för att vara pådrivare och påskyndare vad avser regional<br />
utveckling. Alla goda krafter måste agera skyndsamt för att utflyttningen<br />
inte ska öka ännu mer dramatiskt i våra berörda kommuner, speciellt<br />
bland ungdomarna.<br />
En ny delegation kommer enligt tillväxtpropositionen att inrättas för<br />
bland annat Dalsland, Värmland och Bergslagen. Det är ett bra initiativ,<br />
men det är oskrivet vilka befogenheter och resurser denna delegation har.<br />
Partistyrelsen skriver också att villkoren för företagare ska vara goda i<br />
hela landet. För företagen i Dalsland i allmänhet och särskilt skogsnäringen<br />
är det viktigt med bra vägar.<br />
Ulrica Messing, partistyrelsens föredragande: Flera talare har sagt att det<br />
är ett stort gemensamt problem att det föds så få barn. Detta märker vi<br />
på många sätt. Det är också ett stort gemensamt problem att befolkningsstrukturen<br />
är så olika i olika delar av landet. Befolkningen sjunker<br />
ibland, och på en del platser har man rent av en överhettning.<br />
Eftersom vi har haft en snabb debatt tänker jag ta tre minuter i anspråk<br />
för att berätta en rolig historia. Jag var en gång med på en prisutdelning<br />
där Mark Levengood var konferencier. Han är ju väldigt skicklig som konferencier.<br />
Man skulle dela ut ett pris till årets fotograf, och prisutdelare<br />
var Lennart Nils<strong>son</strong>. Jag tror att de flesta av oss någon gång antingen har<br />
köpt hans böcker där man kan se vägen från en spermie till det färdiga<br />
fostret, eller sett hans filmer på TV, där han på ett otroligt åskådligt sätt<br />
visar hur livet kommer till.<br />
När Lennart Nils<strong>son</strong> kom upp på scenen för att dela ut priset till årets<br />
fotograf berättade Mark Levengood att Lennart och han föregående vecka<br />
varit på en gemensam middag. På Mark Levengoods ena sida hade<br />
Lennart suttit, och på den andra sidan hade operasångerskan Birgit<br />
Nils<strong>son</strong> suttit. Under samtalet lutade sig Lennart Nils<strong>son</strong> fram mot Birgit<br />
Nils<strong>son</strong> och sade: ”Tänk, alla dessa toner som du har tagit och alla de arior<br />
som du har sjungit! Det skulle vara intressant att se hur dina stämband<br />
fungerar då du arbetar, och det skulle vara fantastiskt att få filma dem.”<br />
Då funderade Birgit Nils<strong>son</strong> en liten stund och sade sedan till Lennart<br />
Nils<strong>son</strong>:”Åh nej, nej, nej! Jag vet minsann var du har varit med den kameran!”<br />
Jag ska nu kommentera de yrkanden som finns kvar. Jag vill först kontrollera<br />
att det är rätt uppfattat att de av er som ställde sig bakom de ändringsförslag<br />
som Christine Axels<strong>son</strong> lagt fram på sidan 28 liksom hon har<br />
dragit tillbaka dessa förslag till förmån för den text som vi presenterat<br />
under middagsrasten. Så är tydligen fallet.<br />
Christine har dessutom tillsammans med många andra talare kommenterat<br />
förslag till ändringar på sidan 30, raderna 16 respektive 20. Vi har<br />
123
124<br />
envist argumenterat för avslag på dessa. Vi menar att det redan i dag<br />
finns en möjlighet och till och med en skyldighet att samverka kring<br />
beslutsprocessen när det gäller infrastruktur på lokal och regional nivå. Vi<br />
ger dessutom Banverket och Vägverket nu via regleringsbreven i uppdrag<br />
att medverka i den planeringen. Jag har dock förstått den oro som ni har<br />
gett uttryck för. Ni vittnar själva om att det verkar lite svalt. Jag är därför<br />
beredd att ändra mig och yrkar bifall till de förslag till förändringar som<br />
Christine har lagt fram.<br />
Både Robert Mörk och Lars Wegendal har argumenterat för att vi måste<br />
bli bättre på att se de skillnader i förutsättningar som finns i vårt land. Vi<br />
har också i temagrupperna talat om behovet av ett landsbygdspolitiskt<br />
program och om behovet av att se vad som händer i glesbygden i de<br />
storstadsnära orterna och på många andra håll. Jag vill verkligen avråda<br />
från att försöka hitta en politik för varje plats. Vi hamnar då i en situation<br />
där vi återigen ska dra linjer mellan orter under 5 000 invånare, orter<br />
med 5 000–15 000 invånare och orter med 15 000–25 000 invånare. Jag<br />
tycker att vi har kommit längre än så.<br />
Vi visar detta i riktlinjerna när vi talar om att tillväxten i landet handlar<br />
om tillväxt överallt och om möjligheter för alla att utvecklas. Vi säger<br />
också att förutsättningarna för detta ser väldigt olika ut. Vi vet att det<br />
finns både möjligheter och problem på alla delar.<br />
Den regionalpolitiska arbetsgrupp som den senaste kongressen fattade<br />
beslut om är inte en tillfällig arbetsgrupp utan fortsätter att verka. Jag<br />
tycker att det vore bra om ni ville ge oss uppdraget att fortsätta att bevaka<br />
den utveckling som vi ser runtom i landet och att arbeta med både skillnaderna<br />
och likheterna, men däremot inte att slå fast ett landsbygdsprogram,<br />
ett glesbygdsprogram eller ett storstadsnära program. Jag yrkar<br />
avslag på de förslagen.<br />
Robert Mörk yrkar på ytterligare ett förslag i skrivningarna som han vill<br />
ha in som komplement till de förslag till nya riktlinjer som jag lade fram<br />
under middagspausen. Jag yrkar avslag på Robert Mörks ytterligare förslag.<br />
Elisabeth Bramfeldt, Norrbotten, talade mycket väl om skrivningar om<br />
distansutbildningen och även om behovet av regionalt baserad utbildning.<br />
Jag tycker att Thomas Östros tidigare väldigt tydligt markerade detta<br />
genom starkare skrivningar om distansutbildningen. Vi har också varit<br />
väldigt konkreta i den proposition om tillväxt och livskraft i hela landet<br />
som vi har lagt fram. Vi lägger där in mera pengar, viker fler platser och<br />
säger att om ni är beredda att bygga upp det här ska staten vara med om<br />
att betala det. Jag står kvar vid mitt avslagsyrkande med hänvisning till<br />
de förstärkningar som vi redan har fattat beslut om.<br />
Lena Segerberg önskar att de regionalpolitiska infrastrukturmedlen ska<br />
kunna användas till alla transportsystem. I dag har vi förutom de nationella<br />
pengar som vi har beslutat fördela till Banverket, Vägverket och<br />
andra myndigheter också tillgång till pengar för länsstyrelserna. De har
ett anslag som de kan fördela till olika transporter inom sina län. Vi har<br />
dessutom i den framlagda propositionen gett ett uppdrag till Rikstrafiken<br />
att i framtiden använda pengar också till att upphandla också olönsam<br />
flygtrafik, inte bara tågtrafik. Jag tycker att detta väl tillgodoser Lena<br />
Segerbergs önskemål. Jag tycker att de regionalpolitiska medlen ska<br />
användas till annat. Vi har redan nu öppnat möjligheter till satsningar på<br />
infrastrukturen.<br />
Flera har talat om att slå fast en nationell och internationell trafik på<br />
höghastighetståg. Vi har i regeringen i samband med att vi presenterade<br />
infrastrukturpropositionen mycket diskuterat att i framtiden arbeta<br />
mycket med höghastighetståg. Vi har i den nyss framlagda propositionen<br />
vikt pengar för satsningar på tågtrafiken. 100 miljarder kronor ska anslås<br />
till järnvägsinvesteringar de kommande tolv åren. Jag menar att det inte<br />
är bra om kongressen i riktlinjerna slår fast vilken typ av investeringar det<br />
ska vara. Det är bättre att låta dem vara fria och att låta de planer som<br />
finns gälla. Jag yrkar därför avslag på dessa förslag.<br />
Vidare har flera varit oroliga över den utredning om enskilda vägar<br />
som nu är ute på remiss. Jag har full förståelse för den oro som flera av er<br />
här har visat. Som Hans Stenberg framhöll är utgångspunkten i partistyrelsens<br />
förslag till beslut i dessa frågor inte att vi tycker att utredningen<br />
i dess helhet har lagt fram många bra förslag. Det har den inte gjort. Jag<br />
tycker inte att vi ska ha en omfattande överföring av allmänna vägar till<br />
enskilda vägar. Men jag tycker inte heller att vi redan nu ska säga att vi<br />
över huvud taget inte ska gå vidare med den här utredningen. Det finns<br />
förslag i den som är ganska bra. Bland annat föreslår man att en del<br />
enskilda broar ska bli allmänna broar. Det vore dumt att säga att hela<br />
utredningen är dålig därför att det finns dåliga förslag i den. Jag vädjar<br />
till er att låta remissomgången fullföljas och att vi sedan ska går vidare<br />
med de förslag som kan vara av allmänt och gemensamt intresse.<br />
Det har också yrkats att vi ska precisera en fast förbindelse över<br />
Öresund. Jag yrkar avslag på det med tanke på min tidigare argumentation<br />
för att inte precisera vad den stora satsningen i infrastrukturpropositionen<br />
ska användas till.<br />
Vi har likaså fått förslag om en mera rättvis fördelning av farledsavgifterna<br />
så att de speglar de verkliga kostnaderna för de olika farlederna.<br />
Man kan tycka att detta är rättvist från varje enskild kommuns synpunkt,<br />
men det skulle bli djupt orättvist för landet i dess helhet. Vi försöker nu<br />
utgå från landet som helhet, se var det går bra och var det går dåligt och<br />
vad vi gemensamt ska ta ansvar för. Det system för farledsavgifter som vi<br />
har i dag har bygger på ett gemensamt ansvar. En del hamnar har långa<br />
inlopp. En del hamnar behöver till exempel mycket hjälp med isbrytning.<br />
Andra hamnar har korta inlopp och behöver inte alls särskilt mycket<br />
isbrytning. Dagens avgifter är rättvisa på det sättet att man får betala<br />
ungefär lika mycket över landet. Jag tycker att vi ska ha kvar den rättviseprincipen,<br />
och därför yrkar jag avslag på förslagen om en annan fördelning<br />
av farledsavgifterna. 125
126<br />
Bengt Westman,Norrbotten, har ett önskemål om att vi ska precisera att<br />
Rikstrafiken ska få en möjlighet att upphandla flygtrafik. Jag hoppas att<br />
Bengt Westman är nöjd med det förslag som vi nu har presenterat i riktlinjerna.<br />
Ewa Lindström har yrkat bifall till motion 892 om stöd till företagsetableringar.<br />
Jag tycker att partistyrelsen i sitt utlåtande väl har motiverat<br />
det som vi nu föreslår. Det är i dag inget guldregn över Sveriges företag<br />
eller över utländska företag som vill etablera sig i Sverige. Inte alla etableringar<br />
får pengar, långt därifrån. Vi är väldigt strikta när vi avgör vilka<br />
företag som ska få etableringsstöd och vilka som inte ska få det. Vi granskar<br />
naturligtvis företagen ordentligt och gör bedömningar utifrån deras<br />
grad av seriositet, utifrån deras egna ekonomiska förutsättningar och<br />
även utifrån på vilka platser företagen väljer att etablera sig på. Allt detta<br />
sammanvägs, och jag tycker också att det har speglats i svaren från partistyrelsen.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Jörgen Daniels<strong>son</strong>, Södermanland, har yrkat på att de som startar företag<br />
ska ta ett företagskörkort. I dag har alla som har en lust att starta företag<br />
möjlighet att få stöd och hjälp med det. Man kan få stöd för ekonomisk<br />
hantering och tillgång till riskkapital, man kan få revisionshjälp och<br />
mycket annat. Grunden för om ett företag ska lyckas eller inte är sällan<br />
hur mycket stöd man får i form av rådgivning utan beror självklart på ifall<br />
man har en bra företagsidé eller inte. Om man inte har en idé som bär<br />
och en vara eller tjänst som någon är intresserad av att köpa, hjälper det<br />
inte hur mycket rådgivning man får som enskilda företagare, för man ska<br />
leva på det som företaget ska producera och sälja. Jag tycker att det stöd,<br />
de råd och den hjälp som man i dag kan få som enskild per<strong>son</strong> vid etablering<br />
av företag är bra. Det finns också möjlighet för fler att använda<br />
dem.<br />
Ett yrkande har framförts om bifall till motion 904. Partistyrelsens<br />
utlåtande över motionen ligger fast.<br />
Jan-Olof Lars<strong>son</strong>,Bohuslän, har frågat mig om jag kan redogöra för vilken<br />
inställning partistyrelsen har till partnerskapsprojekt. Det finns i dag<br />
inga aktuella partnerskapsprojekt, men vi har inte avvisat partnerskapsprincipen<br />
som modell. Att det i dag inte finns några projekt som är aktuella<br />
betyder inte att det inte kommer att bli några sådana i framtiden. Vi<br />
lägger nu ned mycket pengar på infrastrukturpropositionen, 364 miljarder<br />
på tolv år, och en del av de pengarna tidigarelägger vi. Det har till<br />
exempel funnits en otålighet över att för lite av investeringarna skulle<br />
komma till Bohuslän. Jag lovar dig, Jan-Olof Lars<strong>son</strong>, att du kommer att<br />
få se resultat av dem också i Bohuslän, till exempel på E 6.<br />
Kristina Jons<strong>son</strong>, Södermanland, har yrkat bifall till partistyrelsens<br />
gamla skrivningar i riktlinjerna. Jag yrkar avslag på det med hänvisning<br />
till de nya förslag till riktlinjer som jag själv har lagt fram.
Lars Wegendal, Kronoberg: Jag är inte på något sätt ute efter ett landsbygdspolitiskt<br />
program eller ett särskilt program för orter med under<br />
5 000 eller mellan 5 000 och 50 000 invånare. Vad jag vill få in är att man<br />
har uppmärksammat problemet att det finns orter som har svårigheter att<br />
hålla befolkningstalen uppe, där kommunerna har stora svårigheter med<br />
att upprätthålla den kommunala servicen och där företagsetableringar är<br />
precis lika sällsynta som folkpartister.<br />
Om jag nu hade haft pennans makt skulle jag på rad 5 i Ulrica Messings<br />
nya förslag ha föreslagit: ”Samtidigt går andra regioner och mindre orter<br />
en kräftgång...” Det vore ett väldigt bra kompromissförslag.<br />
Erik Pers<strong>son</strong>, Skåne: Det är väldigt fina skrivningar i det senaste förslag<br />
som vi har fått. Jag ställer mig bakom i stort sett allting. Jag vill ändå<br />
gärna få med skrivningen om att vi ska satsa på en nationell och internationell<br />
trafik med höghastighetståg. Jag tror att detta är framtiden och att<br />
det är jätteviktigt för att vi ska kunna få mer av miljövänlig tågtrafik. Jag<br />
yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Jörgen Daniels<strong>son</strong>, Södermanland: Jag vill ställa en fråga till Ulrica<br />
Messing. Ni skriver för det första att facket ska lösa problematiken med<br />
företag som är oseriösa. Vad menar ni med det? Jag jobbade inom Hotelloch<br />
Restauranganställdas förbund för att skriva nya avtal eller för att förnya<br />
gamla avtal. Det hände att företagen bytte ägare var tredje månad.<br />
En sådan lösning är inte möjlig.<br />
För det andra är det fråga om en certifiering, vilket gör att man måste<br />
anmäla sig till exempel till Skattemyndigheten eller Patent- och<br />
Registreringsverket om man tar över ett företag. Certifieringen borde<br />
vara en del av denna process, som skulle leda fram till ett beviljande. Jag<br />
tycker fortfarande att motion 895 bör bifallas.<br />
Elisabeth Bramfeldt, Norrbotten: Jag vidhåller mitt yrkande på sidan 29,<br />
rad 30, eftersom vi tror att en väl utbyggd distansutbildning och decentraliserad<br />
utbildning är en viktig framgångsfaktor. Ulrica nämner i detta<br />
stycke utbildning, och jag tycker att detta framgår även här.<br />
Ulrica Messing, partistyrelsens föredragande: Lars Wegendal uttryckte en<br />
oro över att vi trots att vi skriver väldigt bra pratar för lite om all den<br />
mångfald som finns bland våra orter. Jag tycker att jag tar en risk om jag<br />
nu efter orden ”Samtidigt går andra regioner …” lägger till orden ”och<br />
orter” i det förslag till riktlinjer som jag har lagt fram, men jag hoppas att<br />
kongressen precis som partistyrelsen nu kan tänka sig det tillägget i det<br />
förslag som har delats ut. Meningen skulle då inledas på följande sätt:<br />
”Samtidigt går andra regioner och orter...” Med detta skulle jag vara<br />
beredd att biträda Lars Wegendals förslag.<br />
127
128<br />
I övrigt står jag fast vid det som jag nyss redogjorde för. Jag tycker att<br />
företagskortet kan vara ett sätt att möta behov hos många företagare att<br />
lära mer om villkoren för företagare. De behoven kan vi möta också på<br />
många andra olika sätt. En möjlighet att hjälpas åt med att komma åt de<br />
oseriösa företagare som finns, små och stora, är starka fackliga organisationer.<br />
Jag menar att partistyrelsen i sin motivering för besvarandet av<br />
motionen har speglat detta väl. Vi bedriver ett kraftfullt arbete hemma i<br />
Sverige och ett gemensamt arbete i EU kring den sociala agendan, där vi<br />
vill ta större gemensamt ansvar för att de företag som finns och verkar<br />
inom Europa ska vara seriösa. Man ska ta arbetstagarinflytandet på allvar,<br />
man ska driva MBL-frågor och mycket annat. Men det finns andra sätt<br />
att lära sig villkoren för att driva enskilt företag än via företagskörkort.<br />
Jag står alltså fast vid mina tidigare förslag med undantag av det tillägg<br />
från Lars Wegendal som jag nyss nämnde.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 106:2, 136:1-2, 611:2, 847:2,<br />
848:2, 849:1-4, 850:1-3, 851:1, 852:1-2, 853:1-2, 854, 855, 856:1, 3-4, 6,<br />
9-10 och 13, 857, 858, 859, 860:1-2, 861:1-4, 862:1-5, 863:1-3, 864:1-<br />
3, 865:1-3, 866:1-3, 867, 868:1-3, 869, 870:1-3, 871, 872:1-2, 873:1-2,<br />
4-12 och 16, 874:1-4, 875:1-4 och 6, 876:1-11, 877, 878, 879:1-2, 880,<br />
881, 882, 883, 884, 885:1-3, 886, 887:1-2, 888, 889, 890, 891:1-2, 892,<br />
893:1-2, 894:1-2, 895, 896, 897:1-3, 898:1-2, 899, 900:1-2, 901:1-3,<br />
902:1-3, 903, 904:1-3, 905 och 968:5<br />
att bifalla motionerna 849:1-2, 850:1-2, 873:16, 876:11, 896, 898:1-2<br />
och 901:2,<br />
att avslå motion 611:2, 849:4, 852:1-2, 853:1, 873:10, 883, 884,<br />
885:1-3, 887:2, 892, 893:2, 894:2, 895, 899 och 904:1,<br />
att anse motionerna 106:2, 136:1-2, 847:2, 848:2, 849:3, 850:3,<br />
851:1, 853:2, 854, 855, 856:1, 3-4, 6, 9-10 och 13, 857, 858, 859,<br />
860:1-2, 861:1-4, 862:1-5, 863:1-3, 864:1-3, 865:1-3, 866:1-3,<br />
867, 868:1-3, 869, 870:1-3, 871, 872:1-2, 873:1-2, 4-9 och 11-12,<br />
874:1-4, 875:1-4 och 6, 876:1-10, 877, 878, 879:1-2, 880, 881,<br />
882, 886, 887:1, 888, 889, 890, 891:1-2, 893:1, 894:1, 897:1-3,<br />
900:1-2, 901:1 och 3, 902:1-3, 903, 904:2-3, 905 och 968:5<br />
besvarade med hänvisning till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 28-30, avsnittet Ta<br />
tillvara utvecklingskraften i alla regioner!, inklusive nedanstående förslag<br />
till ändringar med anledning av temagruppen:<br />
”Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner!<br />
Det finns utvecklingskrafter överallt i Sverige – i storstäderna och i<br />
skogslänen, industriorterna och jordbruksbygderna. Men det krävs skilda
åtgärder och insatser i olika landsändar för att ta tillvara på denna utvecklingskraft.<br />
Befolkningsökning och tillväxt riskerar att kväva storstadsregionerna<br />
som drabbas av bostadsbrist och otillräckliga kommunikationer och<br />
såväl arbetskraftsbrist som arbetslöshet och segregation. Samtidigt går<br />
andra regioner en kräftgång där befolkningsminskning och svag tillväxt<br />
riskerar att slå ut välfärdssatsningar. Det gap som i dag växer fram mellan<br />
regioner och landsändar i Sverige är djupt oroväckande. Den regionala<br />
utvecklingen är inget nollsummespel. Om alla landsändar har möjlighet att<br />
utvecklas utifrån sina förutsättningar kan den idérikedom och skaparkraft<br />
som finns lokalt och regionalt bidra till utveckling i hela landet.<br />
Vi måste bejaka de nya livsmönster som innebär att människor vill ta<br />
del av ett större utbud av arbetstillfällen, utbildning och kultur men inte<br />
vill avstå från närhet till den natur eller från den gemenskap som ofta<br />
finns på mindre orter. Det är därför viktigt att vi skapar bättre kommunikationer<br />
mellan och inom regionerna. Kommun- och länsgränser<br />
får inte göra att samhällsservice och kommunikationer fungerar sämre<br />
för dem som bor på en sida och arbetar på en annan. Genom att skapa<br />
större arbetsmarknader kan de människor som bor i orter med överhettning<br />
på arbets- eller bostadsmarknaden utnyttja de resurser och de förutsättningar<br />
som finns i andra delar av regionen, och det blir lättare att<br />
hantera de problem som uppstår vid strukturomvandlingar. Alla människor<br />
i vårt land ska oavsett bostadsort ha samma rätt till ett liv i välfärd,<br />
med en bra skola, vård och omsorg på lika villkor. Vi delar alla ansvaret<br />
för att skapa de resurser som behövs för det. Det kräver att vi har en solidarisk<br />
omfördelning mellan landets kommuner – en kommunal utjämning.<br />
Annars leder olika skattekraft och skillnader i befolkningssammansättning<br />
mellan kommunerna till skillnader också i den välfärd medborgarna<br />
erbjuds, och därmed till skilda möjligheter att dra till sig och<br />
behålla företag och arbetskraft.<br />
Staten har ansvaret för att grundläggande förutsättningar för utveckling<br />
finns i hela landet. Dit hör högskola, forskning och kultur, en grundläggande<br />
post- och kassaservice och en god IT-infrastruktur. Dit hör en<br />
näringspolitik som ger goda villkor för företagande och utveckling i regioner<br />
med olika förutsättningar. Dit hör framför allt ett väl fungerande<br />
transportsystem.<br />
Vi socialdemokrater accepterar inte att regionala klyftor bryter sönder<br />
Sverige. Vi vet att rättvis fördelning är en god investering. Vi vill se ett<br />
sammanhållet Sverige. Vi vill att hela Sverige ska utvecklas.<br />
Alla måste bidra till att sprida utvecklingen. Det är lokalt som initiativen<br />
måste växa fram, men ansvaret för att hela Sverige utvecklas och håller<br />
samman måste vi alla dela. Vi ska även i framtiden ha en långtgående<br />
och solidarisk utjämning mellan landets kommuner och landsting. Den<br />
offentliga sektorn har enormt stor betydelse för utvecklingen. Med sitt<br />
uppdrag att vara samhällsnyttiga har också de statliga företagen en viktig<br />
129
130<br />
roll att fylla. De har tydlig inverkan på sysselsättning och ekonomi, och<br />
ett ansvar att ta regionala hänsyn. Även om ansvaret för den regionala<br />
utvecklingen i första hand måste tas lokalt och regionalt så måste staten<br />
alltid vara beredd att i dialog med lokala och regionala aktörer sätta in<br />
riktade insatser för regioner med särskilda svårigheter.<br />
Den regionala utvecklingspolitiken ska bygga på lokal kraft. Det förutsätter<br />
större regional och lokal handlingsfrihet, och stort inflytande över<br />
hur tillväxtpolitiken ska utformas och genomföras. Arbetet inom ett stort<br />
antal industriella utvecklingscentra har tydliggjort den kraft som kan<br />
utvinnas ur samverkan mellan lokala företag, fackföreningar och kommuner.<br />
Arbetet med regionala tillväxtavtal har förbättrat myndigheternas<br />
samarbete med varandra och med lokala och regionala aktörer. Turism<br />
och kultur kräver nationella satsningar men är sektorer som kan ha stor<br />
potential att påverka utvecklingen lokalt. En kraftigt utbyggd distansutbildning<br />
är också en viktig förutsättning för utvecklingen i många regioner.<br />
Stora möjligheter till ny utveckling i vissa regioner ligger i omställningen<br />
till ekologisk hållbarhet, med ökande behov av förnybara resurser<br />
som skog och grödor. Det är också viktigt att stöd ges till lokala kooperativ,<br />
föreningslivet och enskilda i frivilligt arbete. De fyller en viktig funktion<br />
för det lokala utvecklingsarbetet och i den sociala ekonomin.<br />
Villkoren för företagande ska vara goda i hela landet. De små företagen<br />
blir en allt viktigare del av svensk ekonomi och därmed för tillväxt<br />
och sysselsättning. Det ska bli lättare att starta och driva företag. Regler<br />
och stöd ska vara enkla och inte vara ett hinder för människors företagsamhet.<br />
All ny lagstiftning granskas därför numera ur ett småföretagarperspektiv.<br />
Uppfinnare och innovatörer behöver ges ökade möjligheter<br />
att omvandla sina idéer till framgång. Effektiv konkurrens gagnar både<br />
tillväxt och konsumenter. Karteller ska motverkas. EU:s strukturfonder<br />
ska användas så att de främjar en god utveckling i hela landet. I utsatta<br />
delar av landet är kapitalmarknaden så dåligt utvecklad att det är stora<br />
problem för företagare att etablera sig eller bygga ut verksamheten. Det<br />
ska råda likvärdiga villkor att bedriva näringsverksamhet i hela landet.<br />
Det kräver i vissa fall att staten går in på marknaden och förbättrar kapitalförsörjningen<br />
för företagen.<br />
Vi ska bygga ett transportsystem för framtiden. Det är hög tid att förbättra<br />
landets vägar och järnvägar. Stora resurser ska avsättas de närmaste<br />
åren för att ta itu med eftersatt underhåll och redan planerade projekt. Vi<br />
måste också bygga nytt och investera i ett transportsystem som svarar<br />
mot framtida krav och förändringar. Ska vi kunna hålla samman vårt<br />
långa land och hela befolkningen behövs säkra och snabba transporter på<br />
väg och järnväg, med flyg och i färjetrafik till rimliga priser. Det måste<br />
vara möjligt att bo på ett ställe och jobba på ett annat, eller att byta<br />
arbetsplats utan att hela familjen måste flytta. Arbetsmarknaderna ska<br />
förstoras genom utbyggd kollektivtrafik, satsningar på regional- och
snabbtåg och på bättre trafiklösningar i storstäderna. Det är inte bara<br />
vuxna som använder sig av kommunikationer och infrastruktur – barns<br />
och ungas perspektiv får inte glömmas bort. Både infrastruktur och fordon<br />
måste också bättre anpassas för att fungera för per<strong>son</strong>er med funktionshinder.<br />
Antalet döda i trafiken måste minska. En sund konkurrens<br />
ska främjas på transportområdet, till exempel inom inrikesflyget. Vi vill<br />
ge Rikstrafiken en möjlighet att upphandla flygtrafik. Vårt transportsystem<br />
måste också klara en kraftigt ökad handels- och per<strong>son</strong>trafik över<br />
gränserna. Ny teknik och nya forskningsrön måste komma till användning.<br />
Miljövänligare transporter och förnybara drivmedel måste fram.<br />
Infrastrukturens utformning måste bidra till en ekologiskt hållbar<br />
utveckling.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Lynn Ljungberg,Skåne: Bifall till motion 895.<br />
Christine Axels<strong>son</strong>, Skåne: Tillägg sidan 28, rad 32, som ersätter de tre<br />
inledande styckena under denna rubrik: ”Det finns utvecklingskraft överallt<br />
i Sverige – i storstäderna och skogslänen, industriorterna och jordbruksbygderna.<br />
Men det krävs skilda åtgärder och insatser för att ta tillvara<br />
på denna utvecklingskraft. Befolkningsökning och tillväxt riskerar<br />
att kväva storstadsregioner som drabbas av bostadsbrist och otillräckliga<br />
kommunikationer och såväl arbetskraftsbrist som arbetslöshet och segregation.<br />
Samtidigt går andra regioner en kräftgång där befolkningsminskning<br />
och svag tillväxt riskerar att slå ut välfärdssatsningar. Det gap som i<br />
dag växer mellan regioner och landsändar i Sverige är djupt oroväckande.<br />
Den regionala utvecklingen är dock inget nollsummespel. Om alla landsändar<br />
har möjlighet att utvecklas utifrån sina förutsättningar kan den<br />
idérikedom och skaparkraft som finns lokalt och regionalt bidra till<br />
utvecklingen i hela landet.” (Detta förslag drogs sedan tillbaka till förmån<br />
för partistyrelsens förslag.)<br />
Strykning sidan 29, rad 12-14: ”Det finns utvecklingskraft…skilda<br />
landsändar”.<br />
Tillägg sidan 29, rad 29: ”Den regionala utvecklingspolitiken ska bygga<br />
på lokal kraft.<br />
Lokalt och regionalt engagemang och ansvarstagande har avgörande<br />
betydelse för utvecklingen. Det förutsätter större regional och lokal<br />
handlingsfrihet och stort inflytande över hur tillväxtpolitiken ska utformas<br />
och genomföras. Vi vill därför utveckla det kommunala självstyret på<br />
den regionala nivån.”<br />
Tillägg sidan 30, rad 16, efter ”kommunikationer”: ”Det krävs en<br />
beslutsmodell där både det regional och nationella behovet tillgodoses.”<br />
Tillägg sidan 30, rad 20, efter ”trafiklösningar i storstäderna”: ”Därför<br />
är det viktigt att det skapas förutsättningar för en regional helhetssyn på<br />
planeringen av trafikens struktur.”<br />
131
132<br />
Hans Ekström, Södermanland: Bifall till partistyrelsens förslag till ny text;<br />
drar tillbaka tidigare yrkande.<br />
Anders Lindström, Dalarna: Bifall till partistyrelsens förslag till ny text på<br />
sidan 29, rad 31; drar tillbaka tidigare yrkande.<br />
Sonia Landin, Gotland: Bifall till partistyrelsens förslag till ny text; drar<br />
tillbaka tidigare yrkande.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion<br />
849:4.<br />
Martin Noréhn, Västerbotten: Bifall partistyrelsens förslag till ny text;<br />
drar tillbaka tidigare yrkande.<br />
Erik Pers<strong>son</strong>,Skåne: Bifall till motion 888.<br />
Tillägg sidan 30, rad 27: ”En satsning på nationell- och internationell<br />
trafik med höghastighetståg är angelägen.”<br />
Tommy Edenholm, Halland: Bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s yrkanden.<br />
Lars Wegendal, Kronoberg: Tillägg sidan 29, rad 14: ”Inte minst måste<br />
situationen i de mindre tätorterna i hela landet uppmärksammas.”<br />
Agneta Lindström-Berg, Västerbotten: Bifall till motion 862:3.<br />
Peter Lindroth,Skaraborg: Bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s yrkanden på sidan<br />
30 raderna 16 och 20.<br />
Jonas Nygren,Skåne: Bifall till motion 877.<br />
Bifall till Erik Pers<strong>son</strong>s ändringsförslag.<br />
Robert Mörk,Örebro län: Bifall till motion 905.<br />
Tillägg sidan 29, rad 14: ”Dessa åtgärder och insatser ska utformas för<br />
att vara tydliga verktyg för utvecklingsarbetet i hela landet.”<br />
Elisabeth Bramfeldt, Norrbotten: Tillägg sidan 29, rad 35: ”En kraftigt<br />
utbyggd distans- och decentraliserad utbildning är också en viktig förutsättning<br />
för utvecklingen i många regioner.”<br />
Jörgen Oskars<strong>son</strong>,Östergötland: Bifall till partistyrelsens förslag, sidan 30,<br />
rad 10-30. Bifall till Erik Pers<strong>son</strong>s tilläggsförslag.<br />
Mats Johans<strong>son</strong>,Blekinge: Bifall till partistyrelsens förslag.
Hans Stenberg, Västernorrland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 862:3.<br />
Erik Magnus<strong>son</strong>, Jämtland: Bifall till partistyrelsens förslag till ny text;<br />
drar tillbaka tidigare yrkande.<br />
Lena Segerberg, Kalmar län: Tillägg sidan 30, rad 27, efter ”rimliga priser”:<br />
”Regionalpolitiska infrastrukturmedel ska kunna användas till alla<br />
transportsystem.”<br />
Bifall till partistyrelsens nya text. Bifall till Anders Lindströms tilläggsyrkande.<br />
Bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s tilläggsyrkande.<br />
Kristina Jons<strong>son</strong>, Södermanland: Bifall till det ursprungliga förslaget till<br />
riktlinjer på sidan 30, raderna 11-30.<br />
Ewa Lindstrand, Västernorrland: Bifall till motion 892:1.<br />
Avslag på Christine Axels<strong>son</strong>s förslag.<br />
Anders Mikaels<strong>son</strong>, Västernorrland: Bifall till motion 862:3.<br />
Lars Eric<strong>son</strong>, Stockholms län: Bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s yrkanden.<br />
Anders Lago, Stockholms län: Bifall till partistyrelsens justerade förslag<br />
sidan 28 rad 32,<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Bifall till partistyrelsens förslag till ny<br />
text; drar tillbaka tidigare yrkanden. Bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s förslag<br />
på sidan 30, raderna 16 och 20.<br />
Stefan Hedin, Gävleborg: Bifall till partistyrelsens nya förslag.<br />
Jörgen Daniels<strong>son</strong>, Södermanland: Bifall till motion 895.<br />
Roger Mogert,Stockholm: Bifall till motion 904:1-3.<br />
Ulrica Messing, partistyrelsens föredragande: Bifall till Christine Axels<strong>son</strong>s<br />
förslag sidan 30, raderna 16 och 20.<br />
Avslag på Lars Wegendals förslag till tillägg på sidan 30, rad 27. Nytt<br />
förslag till tillägg i partistyrelsens nya text, rad 6, efter ”andra regioner”:<br />
”och orter” (med anledning av Lars Wegendals förslag).<br />
Avslag på Robert Mörks tilläggsförslag på sidan 29, rad 14. Avslag på<br />
Lena Segerbergs förslag sidan 30, rad 27. Avslag på Roger Mogerts yrkande<br />
om motion 904.<br />
Avslag på Kristina Jons<strong>son</strong>s förslag om att behålla partistyrelsens gamla<br />
skrivningar i riktlinjerna. Avslag på Elisabeth Bramfeldts, Lena Segerbergs<br />
och Erik Pers<strong>son</strong>s tilläggsförslag.<br />
133
134<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 877,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
862:3,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 888,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 892,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 895,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
904:1-3,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 905,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
15.3.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Christine Axels<strong>son</strong>s med fleras strykningsförslag på sidan 29,<br />
rad 12-14,<br />
att efter försöksvotering avslå Elisabeth Bramfelts tilläggsförslag på<br />
sidan 29, rad 35,<br />
att bifalla Christine Axels<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag på sidan 30, rad 16,<br />
att bifalla Christine Axels<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag på sidan 30, rad 20,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens text på sidan 30, rad 27<br />
(och därmed avslå Lena Segerbergs och Eric Pers<strong>son</strong>s tilläggsförslag<br />
på samma sida och rad),<br />
att avslå Lena Segerbergs tillägg sidan 30, rad 16,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska riktlinjerna<br />
på sidorna 28-30, avsnittet Ta tillvara utvecklingskraften i<br />
alla regioner, inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.5.4 och 15.3 var därmed<br />
avslutad.
Dagordningens punkt 10.5.5<br />
Från jord till bord<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 30-31)<br />
Dagordningens punkt 15.4<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Från jord till bord<br />
(Häftena M7 sidorna 140-159 och U7 sidorna 51-60)<br />
Föredragande: Margareta Winberg och Kjell Nordström<br />
Inledningsanförande: Margareta Winberg<br />
Ordningsfråga<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
Ordförande: Jörgen Linder<br />
Sekreterare: Birthe Nordengard och Lars Westbratt<br />
Inledning av Margareta Winberg<br />
Margareta Winberg, partistyrelsens föredragande: Partivänner! Nu har vi<br />
kommit till avsnittet Från jord till bord. Det handlar om livsmedel, om<br />
skogen, om rovdjur, om pälsdjur med mera. Inledningsvis tänkte jag koncentrera<br />
mig på djuren. Det är ett område som under de senaste åren har<br />
fått alltmer uppmärksamhet i den meningen att vi undrar hur djuren har<br />
det.<br />
Ser vi tillbaka på de senaste 30 åren har våra värderingar och uppfattningar<br />
genomgått väldiga förändringar. Vår syn på oss själva, på kvinnor<br />
och män, på barn och barns behov, har förändrats och fördjupats. Likaså<br />
är vår uppfattning om naturen och vår levnadsmiljö en annan än förr. Nya<br />
forskningsrön har kommit som har vidgat vår kunskap, men de har också<br />
ställt oss inför nya problem.<br />
Detsamma gäller vår inställning till djuren och djurhållningen. Det<br />
sammanhänger delvis med våra ökade krav på säker mat, men det har<br />
framför allt att göra med en syn på djuren och deras behov. Vi accepterar<br />
inte längre enbart en kommersiell syn på djurhållning. Djur är<br />
levande och kännande varelser, och de är inte någon råvara. Djurens välbefinnande<br />
har på ett helt annat sätt än tidigare blivit en del av vårt<br />
ansvar och våra moraliska värderingar.<br />
Därför kräver alltfler människor i vårt land i dag, inte minst den unga<br />
generationen, att djuren ska ha en dräglig tillvaro när de lever. De ska ha<br />
135
136<br />
en rimlig rörelsefrihet. De ska kunna bete sig i enlighet med sina instinkter<br />
och behov. Former av djurhållning där djuren berövas dessa möjligheter<br />
accepterar vi inte längre. Så har reformerna kommit. Hönsens burar<br />
har blivit större. Här har vi inte sett slutet på utvecklingen ännu. Kor ska<br />
ut på bete. Grisar ska hållas i grupp. De ska inte leva en och en.<br />
I takt med ökad kunskap och ökad medvetenhet tar vi hela tiden nya<br />
steg på det här området. Nu står vi här i dag inför nya steg. En särskilt<br />
principiell och framåtsyftande fråga är: Ska vi fortsätta att hålla djur i bur<br />
för pälsens skull? Partistyrelsen har sagt sitt. Pälsdjursuppfödningen ska<br />
enligt förslaget avvecklas successivt. Jag är mycket glad för det. Vi ligger<br />
därmed i fronten också i denna djurskyddsfråga.<br />
Djur och etik berör alltfler. Så också i vårt parti förstås. Partistyrelsen<br />
vill därför lyssna till dem som önskar en bredare debatt inom partiet. Vi<br />
föreslår att de politiska riktlinjerna kompletteras med en sådan skrivning.<br />
Bara så kan vårt parti vara den förändringskraft, också på det här området,<br />
som så många önskar.<br />
Låt mig föredra de förslag till förändringar i riktlinjerna som har kommit<br />
in från en del ombud och som partistyrelsen kan föra in i riktlinjerna.<br />
Elin Petters<strong>son</strong> från Södermanland har tagit upp att hon vill ha in i riktlinjerna<br />
att vi ska diskutera djuretiska frågor. Om ni så önskar och beslutar<br />
ska vi föra in: ”Vi ska därför initiera en bred diskussion i partiet kring<br />
dessa frågor.”<br />
En kontroversiell fråga – det är kanske en nord–syd-fråga i Sverige, vad<br />
vet jag – handlar om våra rovdjur. Där har det framställts en del yrkanden.<br />
Partistyrelsen föreslår att det ska föras in i riktlinjerna: ”Vi ska värna<br />
våra rovdjur, men de nyligen beslutade regionala rovdjursgrupperna kommer<br />
att kunna påverka länens förvaltning av rovdjuren.”<br />
Skogen finns också med i detta. Det har framförts förslag från två<br />
ombud – Erik Magnus<strong>son</strong> och Agneta Lindström-Berg – att vi ska ha en<br />
särskild skrivning om skogen. Vi föreslår att det förs in i riktlinjerna:<br />
”Skogen är en nationell resurs som måste nyttjas på ekonomiskt och ekologiskt<br />
bästa sätt med lagar som styrmedel.”<br />
Till sist finns det ytterligare ett förslag från Erik Magnus<strong>son</strong> som handlar<br />
om småskalig matproduktion. Där vill vi föra in följande, som ska stå<br />
i riktlinjerna på ett särskilt ställe, men jag läser bara upp det nu: ”Det<br />
visar bland annat tillkomsten av många gårdsföretag som förädlar egna<br />
ekologiskt framtagna råvaror till nya spännande produkter av hög kvalitet<br />
och som utgör ett viktigt tillskott i vår rika matkultur, men är också<br />
ett värdefullt inslag i landsbygdens utveckling. De nya nätverks- och<br />
organisationsformer som dessa företag samverkar i är intressanta och förtjänar<br />
all uppmuntran.”<br />
Det är de tillägg i riktlinjerna som partistyrelsen föreslår. I övrigt yrkar<br />
jag bifall till partistyrelsens förslag.
Debatt<br />
Charlotta Svanberg, Kronoberg: Ordförande! Partikamrater! Jag vill yrka<br />
bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 911:1–5. Partistyrelsen<br />
har valt att tillstyrka att pälsdjursuppfödning successivt ska avvecklas.<br />
Sedan partistyrelsens linje i den här frågan blev offentlig har jag blivit<br />
kontaktad av ett antal representanter för minknäringen som på ett mycket<br />
sansat sätt har förklarat för mig varför det vore fel att stödja motionärens<br />
och partistyrelsens linje. Jag vill här påpeka att jag å det bestämdaste tar<br />
avstånd från de olika former som attacker som dessa farmare har utsatts<br />
för genom vandalisering av egendom och frisläppande av minkar. Det är<br />
självklart genom politiken som vi förändrar verkligheten.<br />
Jag har också hört folk säga att detta är ett sätt för oss socialdemokrater<br />
att vända kappan efter vinden, att till<strong>fre</strong>dsställa en tillfällig opinion.<br />
Jag har varit med i socialdemokraterna i 14 år, men jag har varit med<br />
längre i det som nu heter Förbundet Djurens Rätt. Jag är övertygad om<br />
att samma uppriktiga engagemang gäller alla socialdemokrater som politiskt<br />
arbetar för djurens bästa.<br />
Det är inte så att empati är en resurs och en förmåga som kan ta slut.<br />
Det är en oändlig resurs som mycket väl kan omfatta både människor och<br />
djur. Jag är beredd att vara med och fatta det här beslutet i dag, baserat<br />
på den kunskap som vi har redan nu.<br />
För det första: Pälsdjursuppfödningen hindrar djuren att bete sig<br />
naturligt. Det innebär otvetydigt att djuren inte mår bra. Pälsen är en<br />
produkt som är helt onödig.<br />
För det andra: Vi kan inte stoppa all pälsdjursproduktion i världen<br />
genom ett sådant här beslut, men vi kan vara ett gott föredöme för andra.<br />
För det tredje: Det är inte rätt att ställa olika grupper av djur mot<br />
varandra och hävda att eftersom några far illa kan inte vi fatta ett sådant<br />
här beslut till förmån för pälsdjuren. Det finns en god grund i regeringens<br />
program Lyckliga djur – etiska och moraliska perspektiv på djurhållning.<br />
Det här är ett ytterligare steg på rätt väg för en ännu bättre politik<br />
för djurens rätt.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag. Jag vill avsluta med att citera<br />
Mahatma Ghandi: ”En nations storhet och dess etiska framsteg kan<br />
bedömas av hur man behandlar sina djur.”<br />
Elin Petters<strong>son</strong>, Södermanland: ”En liten filur är butter och sur, vill ta sig<br />
en tur, men lever i bur. Kongressen vet hur, vi hjälper vårt djur, att slippa<br />
sin mur, och sjunga i dur. Slutet gott, allting gott, eller hur?”<br />
Kamrater! Jag engagerade mig inte politiskt för att jag skulle vara branschernas<br />
och företagens största förkämpe. Jag engagerade mig politiskt<br />
för att jag har visioner och idéer om ett bättre samhälle som vi alla kan<br />
leva i. Politik är för mig en känsla i maggropen.<br />
Jag tror att allas våra hjärtan blöder när vi ser att djur lider. Därför vill<br />
jag yrka bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 911:2. Där tar vi<br />
137
138<br />
ett steg framåt för djurens villkor i och med att vi successivt ska förbjuda<br />
pälsdjursuppfödning.<br />
Dessutom finns det ett behov av att diskutera etiska och moraliska frågor<br />
kring djurhållning inom partiet. Det börjar kännas som ganska länge<br />
sedan vi satt i måndags i temagrupperna. Det har varit många diskussioner<br />
sedan dess. Men ni som var där kanske kommer ihåg att det fanns<br />
ganska många olika åsikter som spretade åt alla möjliga håll. Vi var<br />
ganska osäkra på hur vi ser på detta med djurens rättigheter. Jag tror att<br />
många ungdomar kommer att vilja ha besked av oss socialdemokrater i<br />
valrörelsen om vad vi egentligen tycker. Vi måste sätta fokus på djurrättsfrågorna.<br />
Jag har hört att partistyrelsen kommer att yrka bifall till detta. På sidan<br />
30, rad 42 står det: ”Etiska och moraliska frågor kring miljö och djur<br />
måste tas på allvar.” Därefter vill jag föra in den mening som Margareta<br />
Winberg läste upp. Jag yrkar bifall till ändringsförslaget.<br />
Karl-Erik Innala, Skåne: Ordförande! Jag yrkar avslag på motion 911:2<br />
som handlar om att pälsdjursuppfödningen successivt ska avvecklas.<br />
Jag tycker inte att en socialdemokratisk kongress ska utfärda näringsförbud<br />
för en liten näring, vilket skulle vara fallet om man biföll motionens<br />
andra attsats. Alla vet att om efterfrågan på pälsar minskar sker det<br />
en automatisk avveckling av näringen. Så fungerar marknaden, men att<br />
på en socialdemokratisk kongress slå en liten glesbygdslokaliserad näring<br />
i huvudet är helt fel.<br />
Anledningen till att jag valde att agera i denna fråga är att jag har egna<br />
erfarenheter av hur illa det kan gå när statsmakten via sina myndigheter<br />
med självutnämnda förståsigpåare väljer att sätta sig på en liten näring.<br />
Den erfarenhet som jag refererar till gäller det kustnära fisket i<br />
Tornedalen i Norrbotten. Denna många hundra år gamla näring har<br />
under de senaste 15 åren varit i fejd med svenska myndigheter där argument<br />
och synpunkter grundade på erfarenheter alltsedan Hedenhös tid<br />
totalt nonchalerats av myndigheterna.<br />
Jag anser att det är en ideologisk fråga hur vi som socialdemokrater ser<br />
på de små näringarna i vårt avlånga land. Jag anser att vårt synsätt bör<br />
vara detsamma som vi har på den lilla människan, nämligen att i stället<br />
för att sätta sig på och kväva dessa små näringar bör vi visa vårt stöd.<br />
Det är min förhoppning att kongressen avslår dessa populistiska stolligheter<br />
som förs fram i dag. Tack för ordet.<br />
Peter Egardt, Dalarna: Partivänner! Nu ska vi debattera en fråga som är<br />
mycket viktigare än säkerhetspolitik. A-kassan är blaha-blaha. Taket i<br />
olika ersättningsnivåer är pseudofrågor i sammanhanget. Nu handlar det<br />
om rovdjur!<br />
Där jag kommer ifrån, norra Dalarna, har vi en väldigt stark rovdjursstam,<br />
framför allt av björn. Vi är inringade av varg runtom, och jag bara<br />
väntar på att olika vargflockar kommer till oss.
Jag vill börja med att peka på första sidan i programmet. Där sägs det<br />
att medborgarna kan påverka både utvecklingen i stort och samhällsarbetet<br />
i vardagen. Vår vardag är lodjur, varg, björn och i viss mån även<br />
järv och örn. Men i den här frågan handlar det om lodjur, varg och björn.<br />
Andra områden har dessutom problem med säl som också är ett rovdjur.<br />
Självklart ska vi ha en biologisk mångfald i Sverige. Det tycker jag och<br />
det tycker de som jag har pratat med. Men den ska vara trygg både för<br />
oss och för våra djur. Det är frustrerande för oss som lokalpolitiker att<br />
inte kunna påverka rovdjurspolitiken. Därför vill jag ha det här tillägget<br />
i riktlinjerna om lokal påverkan.<br />
Jag har fått mitt yrkande tillgodosett av föredragande statsråd. Jag<br />
tycker att det är en bra bit på väg. Det är viktigt att vi inte släpper initiativet<br />
när det gäller jakt på rovdjur till Stockholm och till Bryssel. Det är<br />
oerhört centralt för oss om vi ska ha kvar respekten för lagstiftande myndigheter.<br />
Det som nu gäller är att få dessa rovdjursgrupper att fungera som det<br />
är tänkt. Jag hoppas och tror att det blir så. Det är ett bra initiativ som<br />
har tagits här. Att vi tar den här debatten på allvar visar vi med det här<br />
tillägget i riktlinjerna.<br />
Barbro Hassel, Skaraborg: Kongressdeltagare! Jag tycker att partistyrelsens<br />
utlåtande över motion 911 i huvudsak är väldigt bra och innehållsrikt,<br />
framför allt förpliktar utlåtandet till ständigt nya åtgärder för att<br />
värna djuren.<br />
Det gläder mig också att regeringen redan har tagit ställning för att<br />
inrätta en särskild djurskyddsmyndighet. Jag tycker att det är värdefullt<br />
att Sverige blir stilbildande genom att som första land i världen inrätta<br />
en sådan myndighet.<br />
Självklart ska ett sådant organ vara fristående från bransch och kommersiella<br />
intressen inom det här området. Det måste också utrustas med<br />
befogenheter att bland annat utfärda föreskrifter och ha en direkt<br />
anknytning till forskning och utbildning. Det ökar möjligheten att tillgodose<br />
behov av ökade kunskaper om djuren, vilket också genomsyrar<br />
partistyrelsens utlåtande.<br />
Samma sak gäller för den skrift om etiska och moraliska perspektiv på<br />
djurhållning som Jordbruksdepartementet gav ut i våras med den träffsäkra<br />
titeln Lyckliga djur. I den skriften framgår det att regeringen har<br />
givit Jordbruksverket i uppdrag att gå igenom den forskning som just gäller<br />
minkars behov, som andra attsatsen i motion 911 handlar om.<br />
Jag har förstått det så att när det här arbetet är slutfört ska regeringen<br />
ta ställning till hur minkarna ska hållas för att det ska vara förenligt med<br />
djurskyddslagstiftningen. Det tycker jag är bra. Därför måste det vara ett<br />
misstag att bifalla andra attsatsen i motionen utan en tydlig motivering<br />
och genom att föregripa utredningen. Det enda rimliga i det här sammanhanget<br />
vore att anse motionen besvarad i denna del.<br />
139
140<br />
Jag yrkar alltså att andra attsatsen ska anses besvarad med hänvisning<br />
till utredningen och yrkar bifall till första attsatsen.<br />
Monica Haider, Kronoberg: Ordförande! Partikamrater! Jag har yrkat<br />
bifall till motion 913 från Ljusdals arbetarekommun med rubriken Skriv<br />
ett djuretiskt program. Det bifallsyrkandet tar jag tillbaka och är nöjd<br />
med den nya skrivningen i riktlinjerna. Däremot har partistyrelsen<br />
besvarat motionen, och man hänvisar bland annat till den förda regeringspolitiken.<br />
Man anser inte att ett dokument av det slag som motionen<br />
kräver skulle leda till omedelbara effekter avseende djurskyddet med<br />
mera.<br />
För mig är det viktigt att skilja mellan den förda regeringspolitiken och<br />
det som vi som parti vill i ett långsiktigt perspektiv. Däremot är regeringens<br />
djuretiska program ett viktigt dokument i det här arbetet. Jag tror<br />
att det finns ett stort behov av att sätta sig ned i mindre grupper och diskutera<br />
dessa frågor inom partiet.<br />
Jag är alldeles övertygad om att vi i den kommande valrörelsen kommer<br />
att ställas till svars i dessa frågor. Då är det viktigt att kunna tala om<br />
vad det socialdemokratiska partiet står för.<br />
För mig per<strong>son</strong>ligen är det ingen skillnad om vi föder upp djur för pälsens<br />
eller för köttets skull. Sedan kan man ha åsikter om behovet av pälsar.<br />
Jag tycker inte att det finns något sådant.<br />
Själv är jag uppfödd på en bondgård med kor, grisar och självklart jakt.<br />
Samtidigt tycker jag att det är väldigt viktigt med djuretik, vilka regler<br />
och förhållningssätt man har när det gäller djuren, hur vi behandlar dem<br />
och att de inte ska lida. Vi behöver ta en tydlig ställning i denna fråga.<br />
Men jag är nöjd med partistyrelsens förslag till riktlinjer.<br />
Erik Magnus<strong>son</strong>, Jämtland: Herr ordförande, partivänner! Först vill jag<br />
tacka för det vänliga bemötande som mina två förslag har fått.<br />
Jag vill bara helt kort beröra ett av förslagen lite grann, därför att jag<br />
tycker att entreprenörskap och utveckling i bygderna är så principiellt<br />
viktigt, och det är detta med den småskaliga matproduktionen.<br />
Ute i våra bygder händer det stora saker i det tysta. Människor går<br />
samman och skapar produkter genom att samverka i varandras produktioner.<br />
Man söker också finna nya vägar för att komma ut på olika marknader,<br />
man skapar nya sammanslutningar och nätverk för att kunna konkurrera<br />
på ett bra sätt med de stora affärskedjorna. Det här tycker jag är<br />
väldigt spännande, för vi riskerar annars att få en kulturfattig matkultur i<br />
Sverige, där de stora affärskedjorna gör att man i princip kan gå in i en<br />
mataffär i Skåne och i och med det ha sett det matutbud som finns i hela<br />
landet. Det vore förödande, speciellt då en av våra stora utvecklingspotentialer<br />
är besöksnäringen. Det här tycker jag är spännande, och det<br />
är värt all uppmuntran.
Jag vill med det här yrka bifall till partistyrelsens förslag och självklart<br />
också till mina egna förslag.<br />
Agneta Lindström-Berg, Västerbotten: Ordförande, kamrater! Först av allt<br />
vill jag yrka bifall till partistyrelsens förslag till beslut angående motion<br />
911:1-2.<br />
Sedan vill jag säga till Karl-Erik Innala från Skåne, som talade här alldeles<br />
nyss, att vi i faktiskt har slagit fast i partiprogrammet att det demokratiska<br />
samhället alltid har den överordnade rätten att ange villkor och<br />
ramar för det ekonomiska livet. Sedan vill jag säga att jag faktiskt är jättestolt<br />
över det här förslaget. Det tror jag nog att också alla mina yngre<br />
kamrater i partiet är, i alla fall många av dem.<br />
Sverige har hittills gått i främsta ledet för ett starkt djurskydd. Många<br />
gånger har vi i TV sett eländet för djuren och varit stolta över vad<br />
Margareta Winberg har gjort och sagt och över hur vi har agerat. Nu går<br />
vi ett steg vidare. Det har redan Storbritannien, Nederländerna och så<br />
gott som samtliga österrikiska delstater gjort. Successivt avvecklas är inte<br />
samma sak som att från en dag till en annan ändra allt, stoppa allt.<br />
Jag är säker på att man beaktar konsekvenserna för näringen så att allt<br />
blir på bästa sätt. Kanske kan man få ett utökat miljö- och landsbygdsstöd.<br />
Det kan hjälpa till vid övergången. Det finns säkert också andra<br />
sätt. Vi ser att minkfarmarna har minskat mycket i antal redan under de<br />
senaste åren.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Robert Uitto, Jämtland: Partivänner! I vissa fall av åtgärder när nedläggning<br />
av arbete blir resultatet är det svårt att hitta argument som håller för<br />
att man ska tycka att det är olyckligt. Pälsdjursuppfödning är just ett<br />
sådant fall. Uppfödning av djur sker i de flesta fall enligt mig på oetiska<br />
sätt bara för att vi i slutänden ska få bära dessa djurs pälsar. Ibland behövs<br />
inte ens argument, det räcker faktiskt med känslan.<br />
Det räcker att besöka en sådan uppfödning för att man ska känna hur<br />
fel det egentligen är, hur otrevlig upplevelsen är på det stället. Jag tycker<br />
att det vilar något av maktfullkomlighet och girighet över det. En pälsdjursuppfödning<br />
är enligt mig ett mörkt ställe. Det är inget ställe som<br />
inger en känsla av hopp. Vi människor kan inte behandla djur på det sättet.<br />
Det saknas egentligen helt hållbara motiv för det.<br />
Hur skulle jag kunna förklara för min snart treårige <strong>son</strong> att hans, som<br />
han upplever det, gosedjur sitter inspärrade i trånga burar i illaluktande<br />
miljöer bara för att bli dödade och omvandlade till exklusiva pälsar för att<br />
till<strong>fre</strong>dsställa vår girighet?<br />
Visst, vi ska inte helt sätta uppfödarna – de är ganska få – på pottkanten.<br />
Men att från och med nu kräva en successiv avveckling, som man gör<br />
i motion 911, är rimligt. Som politiker vill man kunna känna stolthet<br />
inför det man försöker rädda i form av arbetstillfällen, men det skulle jag<br />
141
142<br />
inte göra i det här fallet. De få uppfödare som det faktiskt handlar om –<br />
1998 var de färre än 200 stycken – kan faktiskt under en successiv nedläggning<br />
skaffa sig ett mindre brutalt och mörkt jobb än att plåga djur.<br />
I partiprogrammet säger vi att det demokratiska samhället anger villkoren<br />
och ramarna för det ekonomiska livet. Att stoppa pälsdjursuppfödning<br />
är ett sådant villkor. Låt Sverige bli något av världens djurskyddsvänligaste<br />
land!<br />
Vad gäller sysselsättningen finns det betydligt bättre sätt att hjälpa<br />
landsbygden.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag och till motion 911.<br />
Aina Anders<strong>son</strong>, Norra Älvsborg: Ordförande, kongressledamöter!<br />
Motion 911 talar om djurens rättigheter, och det tycker jag är bra. Man<br />
tar även upp kritiken. Men jag är inte helt överens när det gäller partistyrelsens<br />
utlåtande över andra attsatsen, att pälsdjursuppfödning successivt<br />
ska avvecklas. Den har partistyrelsens yrkat bifall till. Jag tycker att<br />
det är ganska märkligt.<br />
Partistyrelsen har i sitt utlåtande inte nämnt den utredning som pågår.<br />
Den fick jag kännedom när jag satt i bilen på väg hem från jobbet förra<br />
veckan. Då blev jag lite konfunderad. Man har tagit ställning redan innan<br />
utredningen är klar. Den väntas ju bli klar först i april nästa år.<br />
Nu tror ni kanske att jag är för djurhållning i bur. Det är jag inte. Jag<br />
tycker inte om kanariefåglar i bur heller, inte några djur i bur. Men det<br />
primära när det gäller minkarna måste ändå vara att djuren har det så bra<br />
som möjligt medan de lever. Vi har i Sverige en väldigt sträng djurskyddslag<br />
som även skyddar minkarna. För att ytterligare stärka skyddet<br />
för våra djur ska en särskild djurskyddsmyndighet inrättas.<br />
Om vi nu beslutar om ett förbud kommer djuren ändå, tror jag, att<br />
födas upp i länder som inte har samma hårda regler när det gäller djurskydd<br />
som vi har här i vårt land.<br />
Därför yrkar jag att motion 911:2 ska anses besvarad i väntan på pågående<br />
utredning.<br />
Peter Jepps<strong>son</strong>, Blekinge: Ordförande! Jag vill börja med att yrka att<br />
motion 911:2 ska anses besvarad. Motionen handlar om pälsdjursnäringens<br />
vara eller icke vara. Den massmediala uppmärksamheten av denna<br />
fråga innan kongressen har varit stor, kanske den fråga som har uppmärksammats<br />
mest. Dessutom vet vi inte vad partistyrelsen egentligen<br />
tycker i frågan. Partistyrelsens bifall ifrågasätts ju.<br />
Vi socialdemokrater känner ett genuint engagemang för djurens bästa,<br />
och vi har även ett sunt ekologiskt och ur djurhållningssynpunkt riktigt<br />
tänkande. Utifrån detta perspektiv är jag inte alldeles säker på att ett<br />
bifall till denna attsats skulle vara till pälsdjurens och näringens bästa.<br />
Vår tradition är att vi utreder frågor innan vi fattar beslut. Besluten ska
vara vägledande och tydligt visa vägen för vår avsikt och inriktning, likt<br />
en kompass som för sjömannen visar vägen mot den hamn som ger mest<br />
trygghet och säkerhet.<br />
Jordbruksverket har fått i uppdrag av regeringen att till den 1 april<br />
2002 presentera en rapport som är en sammanställning av befintliga<br />
forskningsrön angående pälsdjursnäringen och dess djurhållning. Denna<br />
rapport tillsammans med EU-kommissionens rapport kommer med<br />
största sannolikhet att ligga till grund för beslut.<br />
Tidigare under kongressen har vi vid flera tillfällen besvarat motioner<br />
med hänvisning till att frågan just nu utreds. Det är en rimlig hållning.<br />
Jag har försökt att få partistyrelsen att re<strong>son</strong>era på samma sätt i denna<br />
fråga. Dessa ansträngningar har dessvärre inte nått framgång. Av något<br />
skäl vill partistyrelsen avgöra frågan innan utredningen är klar.<br />
Vi vädjar till kongressen att, som vi brukar göra och som vi gjort tidigare<br />
under denna kongress, avvakta utredningen.<br />
Rune Karls<strong>son</strong>, Västmanland: Kamrater! Vi går nu in på en annan viktig<br />
fråga. Det gäller motion 918, det fria fisket med handredskap. Jag yrkar<br />
bifall till den. Jag har mycket att säga, men vi har inte tid till det.<br />
Alla som har fiskat någon gång i livet, om det så är med metspö, räck<br />
upp en hand! Jag finner att det är en majoritet. Alla som har fiskat någon<br />
gång i livet vet hur det känns att få fisk. Ni som inte fick fisk, ni vet hur<br />
det känns, känslan av avkoppling och de fina naturupplevelserna som är<br />
en gudagåva. Låt Sveriges ungdomar och barn få fiska fritt. Låt ungdomar<br />
och barn utvecklas i harmoni med Moder Jord. Alla kan utöva fiske.<br />
Enligt osäker uppgift stämmer inte det som står i utlåtandet. Jag har inte<br />
fått kännedom om att det finns någon färdig utredning gjord i oktober.<br />
Tänk alltså på barn och ungdomar och låt dem få leva i harmoni med<br />
Moder Jord. Jag yrkar bifall till motion 918.<br />
Helen Heikkilä, Västernorrland: Ordförande, partivänner! Att bära päls<br />
eller inte? Ska vi ta hänsyn till vad som driver farmar, att försörja sig, eller<br />
till djurens lidande när de hålls i bur? Oavsett vilket vi håller på, skulle<br />
jag vilja citera partistyrelsens utlåtande över motionerna 920 och 921,<br />
som egentligen handlar om skogspolitik, men det är något som vi i<br />
skogslänen tycker är lika viktigt, om inte ännu viktigare. Det står så här:<br />
”Partistyrelsen delar mycket av den syn som uttrycks i motionerna men<br />
anser att resultatet av den utvärdering av skogspolitiken som nu pågår<br />
bör avvaktas innan beslut om eventuella åtgärder och metoder tas.”<br />
Vad handlar då det här om? Jo, här och i många andra utlåtanden hänvisar<br />
man till pågående utredningar och vill invänta resultatet innan man<br />
går till beslut i frågan. Jag vill bara visa på att man i andra ärenden är<br />
snabb med att hänvisa till pågående eller tilltänkta utredningar, medan<br />
man i detta ärende inte ens nämner den pågående utredningen om minkar<br />
och deras förhållanden. Utredningen är beställd av regeringen och<br />
utförs av Jordbruksverket. 143
144<br />
Med tanke på den inkonsekvens som partistyrelsen visar, yrkar jag på att<br />
motion 911:2 ska anses besvarad med hänvisning till pågående utredning.<br />
När vi har resultatet av utredningen kan vi gå till beslut med alla fakta på<br />
handen, även om det innebär att beslutet får dröja upp till sex månader.<br />
Göran Pers<strong>son</strong>,Skåne: Socialdemokratiska pågar och töser! Nu tar vi och<br />
besinnar oss. Nu tar vi det lite lugnt och tar ett djupt andetag.<br />
Jag vill först säga att jag, liksom Barbro Hassel, Aina Anders<strong>son</strong>, Peter<br />
Jepps<strong>son</strong> och föregående talare, vill se motion 911:2 besvarad. Jag tänker<br />
inte tillföra några nya argument. Jag tycker att de vi har fört fram räcker.<br />
Men jag ska göra ett undantag.<br />
Boende nere på Österlen, med minkfarmar runt omkring mig, kan jag<br />
säga som ett enhetligt svar att avvecklar vi minkfarmningen här i Sverige,<br />
kommer den omedelbart att flyttas utomlands, vilket redan har skett,<br />
bland annat till Polen, så räddar några minkar gör vi inte. Låt oss i stället<br />
nyttja vår lagstiftning och göra det så vettigt som möjligt för djuren.<br />
Sverige har några av de bästa etiska och moraliska regler, och de ska bli<br />
ännu bättre enligt motionen om djurinspektör.<br />
Jag ska också nämna motion 919:3 om att skydda sina tamdjur mot<br />
vargen. Jag tycker att det är självklart att människor som lever med varg<br />
inpå sina knutar med strikta lagliga medel ska kunna skydda sina tamdjur<br />
och inte i stort sett kunna sitta och se genom sitt vardagsfönster hur<br />
hunden är ute och springer och blir söndersliten av vargen. Det här ska<br />
ske med ordnade, strikta och lagliga regler.<br />
Anders Lago,Stockholms län: Partivänner! Historiskt sett har vi socialdemokrater<br />
aldrig varit rädda för att ställa hårda krav för att påverka<br />
utvecklingen. Vi har gjort och gör det när det gäller arbetstagarnas rättigheter<br />
och möjligheter. Sedan ett par decennier tillbaka är vi beredda<br />
att stifta hårda lagar och införa förbud när det gäller miljön.<br />
I dag är det nya frågor som står i fokus. Många, särskilt unga, engagerar<br />
sig för djurens väl, och det är mycket som talar för att det blir en allt<br />
viktigare fråga. Kanske är det så att detta med djurhållningen och djurfrågorna<br />
blir nästa riktigt stora miljöfråga, och då behövs klara ställningstaganden<br />
från oss. Jag tror att det är rimligt att vi på olika sätt<br />
begränsar användningen av djur.<br />
Vi som parti har nu möjlighet att ta ställning för att inte längre föda<br />
upp och använda djur för pälsens skull. Jag vill samtidigt påpeka att<br />
motionen endast efterlyser en successiv avveckling av pälsdjursnäringen,<br />
och självfallet måste en sådan avveckling ta hänsyn till de människor som<br />
i dag har sin inkomst från pälsdjursuppfödningen.<br />
Det beslut vi bör fatta är etiskt grundat, ett principiellt beslut. Vi har<br />
ju gått i bräschen för djurskydd, och vi bör inte vara fega när det gäller<br />
att ta ytterligare steg. Låt oss bevisa det i dag.<br />
Jag yrkar bifall till 911:2 och därmed bifall till partistyrelsens förslag.
Åsa Hedlöf, Dalarna: Partikamrater, ordförande! Motion 919, förslag till<br />
ändring av lagen om rovdjursangrepp på tamdjur, har partistyrelsen<br />
beslutat att avslå. Men jag vill yrka bifall till denna. Alla attsatser i motionen<br />
är viktiga, men jag vill verka för att tredje attsatsen blir verklighet.<br />
I våra trakter i skogslänen är jakt ett stort intresse för många. Det är<br />
också tradition och kultur, men framför allt en livsstil. I utlåtandet skriver<br />
partistyrelsen att angreppen mer sällan drabbar hundägarna, men så<br />
är tyvärr inte fallet i dessa trakter. Partistyrelsen hänvisar också till siffror<br />
från 1999, då tolv hundar dödades. Jag vill påminna om att nu är det<br />
2001 och antalet ökar mer och mer.<br />
Självklart håller jag med om att rovdjuren ska ha en naturlig plats i vår<br />
fauna. Jag vill därför ordentligt påpeka att detta inte har någonting att<br />
göra med att jag vill införa någon extrajakt på rovdjur, ej heller, som man<br />
kan uttrycka sig, för att få en trofé att hänga på väggen. Vi måste skilja<br />
på dessa diskussioner och förstå att detta enbart handlar om när själva<br />
angreppet sker på våra tamdjur.<br />
Vad jag och många andra med mig är ute efter är att vi måste ha rätten<br />
att kunna försvara våra jakthundar eller våra tamdjur om de skulle<br />
angripas av ett rovdjur. Jag tror inte heller att man riskerar att utrota<br />
dessa djur om man enbart vill skydda sin egendom.<br />
Som det står i lagen i dag, att vid upprepade anfall eller rovdjur som<br />
har angripit förut, finns det stöd i lagen för att ingripa som djurägare.<br />
Men min erfarenhet är att varg och lo som anfaller dödar vid första<br />
angreppet, och hur ska man kunna veta om de anfallit förut?<br />
Partistyrelsen skriver också i sitt utlåtande att det efter rimlig avvägning<br />
och i ytterst begränsade fall är motiverat att angripa. Kära kongressombud,<br />
det finns inte sådana fall. Anfaller någon min hund, ingriper jag<br />
självklart.<br />
Jag yrkar bifall till motion 919:3.<br />
Håge Mattis<strong>son</strong>, Kalmar län: Partivänner! Någon poetisk ådra, lik den<br />
som inledande debattörer visade prov på, har jag inte begåvats med. Men<br />
jag kan väl våga mig på en lätt travestering: ”Släpp minkarna loss, det är<br />
val!”<br />
Egentligen hade jag inte tänkt att gå upp i den här frågan. Det är<br />
många som har gjort det och många som har precis samma åsikt som jag<br />
själv. Men det befanns att jag hade konverterat i ämnet. Därför kunde det<br />
kanske vara av visst intresse att säga vad jag tycker.<br />
Uppriktigt sagt har jag inte ägnat problematiken särskilt stort intresse<br />
tidigare i mitt liv. Jag har väl blivit lika förgrymmad som andra när så kallade<br />
veganer gjort nattlika räder inpå minkfarmarna och släppt ut djuren<br />
ur sina burar.<br />
Före kongressen fick jag emellertid ett antal telefonsamtal från minkfarmare<br />
som knappast hade ord nog i sin iver att förklara hur välskötta<br />
deras anläggningar är och hur de vill djurens bästa. Man riktigt hörde<br />
145
146<br />
darret i plånböckerna. Sedan dess har jag tuggat lite grann på ämnet. Vad<br />
ska vi egentligen ha minkfarmar till? Ingen människa nedlåter sig till att<br />
köpa en minkpäls i dag. Skinnen exporterar vi till Ryssland, sade en uppfödare<br />
som ringde mig och tyckte att det är väl bra. Men är det verkligen<br />
det, bra alltså? Nej, jag är nog beredd att ge fru Winberg mitt stöd i dag.<br />
Ryska pälsar kan lika gärna födas upp i Ryssland, och minkfarmarna får<br />
väl anledning att ringa mig även efter kongressen.<br />
Lena Lindgren, Västerbotten: Det är faktiskt lite tråkigt att gå upp i talarstolen<br />
efter en sådan show.<br />
Jag är ny i (s). Jag har varit med i partiet i ett år. Jag är inte med i<br />
Djurens rätt. Jag äter kött. Men jag kan inte tänka mig att jag skulle<br />
kunna äta en hund.<br />
Jag satt och tittade på TV häromkvällen och såg då precis det som vi<br />
ser med minkar. Jag såg hundar i bur som man plockade ut och som<br />
sedan åts på restaurang – det var så gott så.<br />
Vad är politik? Varför går man med i ett politiskt parti? Jag har gått<br />
med därför att jag har en känsla för vad jag vill göra och för vad jag tycker<br />
är rätt och fel. Ibland när jag går på toaletten här ser jag små fina lappar<br />
som barnen har satt upp, och barnen är ju vår framtid. Det är de som vi<br />
ska besluta åt i dag. Egentligen borde de få fatta beslutet här. I så fall tror<br />
jag att ni vet vad beslutet skulle bli, för på lapparna står det ofta: ”Skydda<br />
djuren!” eller ”Jag skulle rädda djuren om jag var statsminister.”<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 911:1-2.<br />
Kristin Linderoth, Skåne: Partikamrater! Instängd i en bur som inte är<br />
större än en uppslagen kvällstidning, med galler som skär in i tassarna<br />
och tvingad till ett kort onaturligt liv, ihjälgasad, dödad genom elchock<br />
eller ihjälslagen. Sådan är tillvaron för de minst 1 300 000 pälsdjur som<br />
mördas i svenska farmar, bara för att överklassbrackor ska kunna gå runt<br />
och skryta med sin status. Detta fruktansvärda lidande och denna oerhörda<br />
grymhet kan aldrig försvaras, inte heller det slöseri som det innebär<br />
att sysselsätta människor med denna meningslösa och plågsamma<br />
hantering.<br />
På SSU:s kongress beslutade vi att förespråka ett förbud mot pälsdjursuppfödning.<br />
Storbritannien och Nederländerna har gått samma väg. Det<br />
borde därför inte vara omöjligt för vårt parti, för socialdemokratin i<br />
Sverige, att gå samma väg.<br />
Kamrater! Det här handlar om att välja sida, att välja mellan de svaga<br />
och de starka, mellan solidaritet och egoism. För mig som demokratisk<br />
socialist är valet självklart. Jag tänker rösta ja till motion 911:2 och jag<br />
hoppas innerligt att ni kommer att göra detsamma.<br />
Sven Erik Joels<strong>son</strong>, Gävleborg: Partivänner! Jag tycker att vi en liten stund<br />
ska besinna oss. Den här kongressen har i långa och många stycken
handlat om barnen och barnens rätt. Vad har det med djur och pälsdjursuppfödning<br />
att göra?<br />
Det går en våg av märklig filosofi fram i unga ungdomsled, där man<br />
jämställer eller överställer djurens rätt och kvalifikationer med svagare<br />
människors. Man graderar människor och graderar djur och ställer dem<br />
samman som likvärdiga. Det kan jag aldrig ställa upp på.<br />
Partistyrelsens utlåtande över motion 911 är i många stycken genomtänkt<br />
och bra när det gäller vad man kan göra. När det nu pågår en utredning<br />
om pälsdjursuppfödningen, kan jag inte förstå att man inte kan<br />
invänta den. Därför yrkar jag avslag på motion 911:2.<br />
För övrigt biträder jag Åsa Hedlöfs tidigare yrkande.<br />
Marie Centerwall, Gävleborg: Kongressdeltagare! Jag vill börja med att<br />
yrka bifall till motion 919:3.<br />
Det här är ett bekymmer. Självklart ska vi ha rovdjur. Här är det svårt<br />
att hitta en bra gränsdragning, men det är många av våra medborgare<br />
som lider av att ha rovdjur inpå husknuten. Det är några län som är mer<br />
drabbade än andra, men det är alltför många tamdjur som får lida i onödan<br />
av att det i dag är ett bristande system.<br />
Kamrater, vi måste ändra på det här systemet!<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Partivänner! I tisdags fattade vi beslut om<br />
ett nytt partiprogram. Där står det: ”Varje människa ska vara fri att<br />
utvecklas som individ, råda över sitt eget liv och påverka det egna samhället.”<br />
Menar vi det, tror vi också på människornas olika val som konsumenter.<br />
Är det någon makt som vi behöver bli bättre på och använda,<br />
så är det just konsumentmakt.<br />
Ni kanske kommer ihåg när Frankrike genomförde de senaste kärnvapenproven.<br />
Då var det många som slutade att köpa franska viner och<br />
franska ostar, trots att varken Systembolaget eller Konsum tog bort<br />
franska viner eller franska ostar. Däremot var det tydligt att konsumenterna<br />
ville veta varifrån vin och ost kom ifrån. Därför markerades det på<br />
både viner och ostar att de kom just från Frankrike. Vad hände? Jo, väldigt<br />
många använde just sin konsumentmakt och slutade att köpa franska<br />
viner och ostar. Jag tror på samma sak när det gäller pälsar.<br />
Självklart är jag för djuretik och bra djurhållning. Det är en självklarhet<br />
för mig. Jag tror också på konsumentmakt, även när det gäller pälsar.<br />
Många av talarna har just beskrivit att de nog ändå kommer att sluta<br />
köpa pälsar. Ja, det kommer de säkert att göra, men låt dem då sluta tack<br />
vare konsumentmakt och inte på grund av förbud.<br />
Därför yrkar jag att motion 911:2 ska anses besvarad.<br />
Arne Honkamaa,Norrbotten: Ordförande, partivänner! Jag har gått upp i<br />
talarstolen främst för att tala om skogen, men jag kan inte låta bli att göra<br />
147
148<br />
ett litet inlägg också när det gäller motion 919, eftersom jag tycker att vi<br />
absolut ska bifalla första och andra attsatserna i motionen. Om ni läser<br />
vad som står i attsatserna, inser ni att ni bör göra det. Det står att vi ska<br />
verka för en sund syn på den här problematiken och att vi också ska verka<br />
för att reglerna utformas i samklang med verkligheten. Dessutom yrkar<br />
jag bifall till tredje attsatsen.<br />
Men det som jag skulle tala om var skogen. Vi som bor mitt i skogen<br />
ser ju vad som händer med den. 1993 gjordes ändringar i skogsvårdslagen<br />
som innebar att alltmer av ansvaret för skogens skötsel lades på skogsägarna.<br />
Det tycker man naturligtvis är något bra och naturligt. Så ska det<br />
vara och så borde det vara. Men nu börjar vi se effekten av detta, och<br />
effekten är att skogsvården inte sköts som den borde skötas.<br />
Det är lätt att avverka en skog som har stått och vuxit i 100-120 år, som<br />
förhållandet är hos oss, och ta pengarna och göra något bra med dem,<br />
kanske placera dem någonstans där de ger större avkastning. Sätter man<br />
tillbaks en del i skogen, får man vänta 100-120 år innan man får tillbaka<br />
några pengar. Med dagens snabba klippekonomitänkande förstår ni att<br />
valet många gånger kan vara svårt.<br />
Därför tycker jag att vi ska bifalla motion 921:1-3, som innebär att<br />
man återinför hårdare regler när det gäller skogsvården, att man upprättar<br />
en handlingsplan för hur skogsvården ska se ut i vårt land och att man<br />
också inför det som man använde tidigare när det gällde skogsvårdsåtgärder,<br />
nämligen piska och morot.<br />
Ingebert Magnus<strong>son</strong>, Jönköpings län: Herr ordförande, partikamrater! Det<br />
här är min första kongress någonsin. Jag tycker att det är ganska fantastiskt<br />
att komma hit och se söder till norr, hela Sverige, samlas här. Jag<br />
måste tacka alla för jag tycker att det har varit en så fantastisk kongress.<br />
Man möts av en sådan värme. Det är nästan som om vi vore gamla kompisar<br />
fast vi aldrig har setts förr!<br />
Jag har gått upp med anledning av motion 911, som Norrtälje arbetarekommun<br />
har skickat in. Ni hade ju en bra motion i går, motion 533. Med<br />
den vann vi ju tillsammans över partiledningen, och vi lyckades finna en<br />
lösning med mycket solidaritet. Vi får ett högkostnadsskydd i tandvården<br />
som alla har nytta av, även de som är fattiga, till skillnad från det första<br />
förslaget från den tidigare näringsministern Anders Sundström.<br />
Så var det då det här med pälsdjur. Jag vill yrka avslag på motion 911:2.<br />
Mina kamrater här säger att jag ska yrka på att den ska anses besvarad<br />
därför att det vore mer taktiskt. Men utlåtandet har ju inte gett något<br />
svar. Jag vet inte vem som ansvarar för partistyrelsens utlåtande, men nog<br />
borde ni väl kunna säga till den per<strong>son</strong>en att ge ett svar innan ni beslutar<br />
er för att bifalla en sådan attsats.<br />
Jag kommer från en liten undanskymd del i Sverige som vi kallar för<br />
GGVV – Gislaved, Gnosjö, Värnamo, Vaggeryd, och vi tycker om näringar.
Peter Gustavs<strong>son</strong>, Uppsala län: Kamrater! Som demokratisk socialist<br />
tycker jag att kampen mot exploatering av människor är viktig. Men jag<br />
tycker också att det är viktigt att kämpa mot exploatering av djur och<br />
natur. Jag tycker att det känns fel när företag tjänar pengar på att döda<br />
djur, vilkas själva existens bara handlar om att växa upp för att sedan dö<br />
och bli till ett klädesplagg. Jag har det här gemensamt med många av<br />
mina generationskamrater. Jag tillhör dem som kräver politiska åtgärder<br />
för att stärka djurens rätt.<br />
Som socialdemokrat vill jag att de som i dag är engagerade i att stärka<br />
djurens rätt ska arbeta politiskt för att genomföra det. De ska arbeta med<br />
att skriva motioner till kongresser, välja ombud, demonstrera i <strong>fre</strong>dliga<br />
demonstrationer, dela ut flygblad – inte bryta sig in i pälsfarmar, inte<br />
bryta sig in i laboratorier.<br />
Jag tror att vi genom att säga ja till ett pälsuppfödningsförbud säger ja<br />
till att lyssna till en bred och samhällsengagerad ungdomsgrupp, och vi<br />
talar om att vi faktiskt tar frågorna på allvar. Det är en viktig signal. Vi<br />
säger att också djur har rättigheter. Jag säger inte att djur ska ha samma<br />
rättigheter som människor, men jag säger att det är svårt för mig att<br />
acceptera att djur ska få lida i onödan. Vad är själva vinsten med pälsen?<br />
Att tro att djurens rätt kan säkerställas genom individers fria val på en<br />
marknad tror jag inte håller. Det håller inte för mig. Därför vill jag säga<br />
ja till partistyrelsens utlåtande över motion 911.<br />
Emil Högberg, Stockholms län: Partivänner! Min och ungdomsförbundets<br />
hälsning till kongressen är tydlig: Stöd förslaget om ett förbud mot<br />
att föda upp djur i bur för pälsproduktion!<br />
Många har sagt här i dag att frågor om djurskydd kan bli nästa stora<br />
politiska fråga. Vi som är aktiva i SSU och som möter många ungdomar<br />
i politiska samtal vet att det redan nu är en central del i många människors<br />
politiska orientering.<br />
Ett förbud skulle befästa Sveriges position som världens djurskyddsvänligaste<br />
land. Det skulle visa att vi socialdemokrater är stolta men inte<br />
nöjda med det befintliga djurskyddet i Sverige och att vi är beredda att<br />
låta djurens bästa vara vägledande även när det kan få till följd att vissa<br />
former av djurhållning måste förbjudas.<br />
Till de oroliga: Motionen efterlyser – läs noga – att pälsdjursuppfödningen<br />
successivt avvecklas. I linje med traditionell socialdemokratisk<br />
näringspolitik betyder det naturligtvis att konsekvenserna för de per<strong>son</strong>er<br />
och de områden som är beroende – beroende tror jag inte att någon<br />
är – av pälsdjursuppfödning beaktas.<br />
Det är bättre att komma till rätta med sysselsättningen i glesbygden,<br />
binäringarna kring befintlig djurhållning och den levande landsbygden<br />
genom ett utökat miljö- och landsbygdsstöd än genom att fortsätta med<br />
en ohållbar och djuroetisk näring.<br />
149
150<br />
Jag och alla mina SSU-kamrater ser fram emot nästa års valrörelse, när<br />
vi ska möta skolungdomar i Stockholms förorter. Om ni bifaller motion<br />
911:2 gör ni vårt jobb betydligt lättare.<br />
Jan Burell, Dalarna: Motion 908 handlar om att Sverige klart och tydligt<br />
måste säga nej till odling av genmanipulerade grödor. Jag yrkar bifall till<br />
första attsatsen.<br />
Vi ska ju nu gå på alla fyra i partiet. Jag har försökt hitta fyra skäl för<br />
att attsatsen ska gå igenom.<br />
Det första är givetvis att risken med att godkänna sådan odling är alldeles<br />
för stor. Det andra är att kvinnoförbundet antog motionen i maj i<br />
Malmö. För det tredje har vi blivit feminister, men jag vet inte om det<br />
har något med det här att göra. Slutligen, för det fjärde, är motionären<br />
Agneta ruskigt envis. Hon bor hemma i min by. På söndag ska jag åka<br />
hem igen. Jag föreslår att ni hjälper mig med det här, så att jag vågar åka<br />
hem!<br />
Mats Johans<strong>son</strong>,Blekinge: Kongresskamrater! Det här är en partikongress<br />
när den är som bäst: känslosam, engagerad, fylld av åsikter som bryts,<br />
humor, en lätt förtätad stämning. Visst är det härligt att vi har sådana<br />
kongresser!<br />
I dag fattar vi beslut som kommer att påverka djur och människor i vårt<br />
land. Då är det rimligt att överblicka effekterna av dessa beslut. Gammal<br />
traditionell socialdemokrati är: Utred först, besluta sedan.<br />
En sådan utredning pågår just nu om det som tas upp i motion 911.<br />
Den ska överblicka bland annat djurens villkor: stressfrågor, flyttning till<br />
andra länder. Här vill jag direkt markera mot den inställning som Håge<br />
Mattis<strong>son</strong> representerar, med uppenbar uppskattning från kongressen:<br />
Ryska minkar ska födas upp i Ryssland. Ryska pälsar ska födas upp i<br />
Ryssland. Jag har rest en hel del i de baltiska länderna. Den som tror att<br />
minkar får det bättre om de flyttar till Kaliningrad vill jag gärna diskutera<br />
mera med.<br />
Vår tradition är att utreda först och besluta sedan. Precis så har vi gjort<br />
med ett antal frågor under den här partikongressen. Vi har sagt: Låt oss<br />
avvakta utredningen. Låt oss överblicka konsekvenserna. Låt oss sedan<br />
fatta beslut. Många har i debatten i kväll efterlyst en bred djuretisk debatt<br />
i arbetarrörelsen. Det är alldeles utmärkt. Men jag tycker också att man<br />
ska avvakta med det definitiva ställningstagandet tills en bred djuretisk<br />
debatt har ägt rum.<br />
Partistyrelsen har när det gäller motion efter motion hänvisat till kommande<br />
debatter och utredningar, innan beslut ska fattas. Låt oss göra så<br />
också när det gäller motion 911:2. Bifall till yrkandet från Barbro Hassel,<br />
Peter Jepps<strong>son</strong> med flera om besvarande av motionen.
Margareta Winberg, partistyrelsens föredragande: Partikamrater! Jag kan<br />
instämma i den siste talarens uppskattning av debatter av denna typ. Jag<br />
är också mycket glad för det engagemang som finns.<br />
Jag går nu igenom de olika frågorna. Jag nämner inte varje talare utan<br />
jag går igenom de olika frågorna. Jag börjar med genmanipulerade eller<br />
genmodifierade grödor – välj själv vilket ni vill använda. Själv använder<br />
jag uttrycket genmanipulerade. Jag förstår oron i motionen för genmanipulerade<br />
organismer. Jag har också själv svårt att se nyttan med det.<br />
Likväl tror jag inte att vi kan kategoriskt utesluta att GMO kan vara viktiga<br />
för framtiden. Jag har sett att det till exempel i ett globalt perspektiv<br />
kan finnas nytta med det. Av det skälet tror jag att det vore fel att kategoriskt<br />
säga nej till GMO.<br />
Jag instämmer i oron för miljö- och hälsorisker. Det är viktigt att man<br />
tar GMO på största allvar. Vi arbetar med det inom EU. Där kommer<br />
ett direktiv om spårbarhet och märkning. Till dess, och även sedan, måste<br />
försiktighetsprincipen vara ledande i all reglering av GMO.<br />
I dag råder i praktiken stopp mot nya GMO-grödor inom EU, i väntan<br />
på att vi får direktivet om spårbarhet och märkning. Jag kan dock inte<br />
dela uppfattningen att vi kategoriskt ska säga nej till GMO. Därför vidhåller<br />
jag partistyrelsens uppfattning.<br />
Det andra området handlar om det fria handredskapsfisket. Det har<br />
vårt parti i hård strid mot moderaterna drivit igenom i riksdagen för ett<br />
antal år sedan. Jag har ingen som helst avsikt att riva upp principen om<br />
det fria handredskapsfisket, det vill jag säga. Men nu pågår en utredning<br />
som snart ska lämnas över till mig. Jag har sett att en del i det fria<br />
handredskapsfisket har blivit fel. Jag ska ge er ett exempel. Det är trollingfisket,<br />
som går ut på att man fäster 14 spön på en båt. Sedan kör man<br />
och drar, och det kallas fritt handredskapsfiske. Det var inte vad vi<br />
menade med fritt handredskapsfiske. Det är ett exempel på att vi måste<br />
justera den nuvarande lagen. Justeringen handlar inte om att gå ifrån<br />
grundtanken att det ska vara fritt att fiska runt våra kuster och i de stora<br />
sjöarna. Jag vidhåller partistyrelsens förslag i det avseendet.<br />
Det tredje område jag tar upp är skogen. Det handlar om Skogsstyrelsens<br />
utvärdering som görs varje mandatperiod. Den gjordes 1998. Man<br />
kom då fram till att det fanns saker som inte var bra. Därför skärpte<br />
regeringen regelverket. Nu ska vi alldeles strax få en ny utvärdering. Vi<br />
kan redan nu se att reglerna behöver stramas upp. Vi instämmer i stora<br />
drag i det som står i motionerna. Jag yrkar ändå bifall till partistyrelsens<br />
ursprungliga förslag.<br />
En annan fråga gäller angreppen från våra rovdjur. Jag ska nämna några<br />
korta saker om vargen. Detta är en mycket svår fråga. Två intressen står<br />
emot varandra, även om vi kanske inte säger det. Vargen tillhör våra stora<br />
rovdjur. Vi är, hoppas jag, överens om att vi ska bevara en rovdjursstam.<br />
Vargens antal har varierat mycket under årens lopp. Vid den senaste<br />
gemensamma räkningen hade vi 67–81 individer i Sverige och Norge.<br />
151
152<br />
Det var vintern 1999–2000. Antalet hade ökat något på ett år. 1998–<br />
1999 fanns det 59–75 individer. Det är fortfarande otillräckligt för att vi<br />
ska säga att vi har säkrat stammen. Vi har sagt att ett etappmål ska vara<br />
20 föryngringar per år. Det betyder 200 individer per år.<br />
Detta är en fråga som upprör många, särskilt de som bor nära områden<br />
där man har varg. Det är mycket riktigt som sades här, att 12 hundar<br />
dödades 1999. Jag kan jämföra med hur många hundar som dör i trafiken.<br />
Trafiken är ett vida större problem därvidlag. Men känslan för varg<br />
är något annat än känslan för trafiken, det vet vi.<br />
Sedan den 1 juli i år har vi en ny rovdjurspolitik. Den är ny på många<br />
olika sätt, bland annat när det gäller möjligheten till skyddsjakt. Den är<br />
också ny på så sätt att länsstyrelserna nu får en större betydelse för förvaltningen<br />
av våra rovdjur, som jag sade i min inledning. Vi kommer att<br />
inrätta rovdjursgrupper runt om i landet. Där kommer lokala intressen –<br />
kommuner, jägarorganisationer, de som har tamdjur och andra – att kunna<br />
ha ett inflytande över den regionala förvaltningen av våra rovdjur. Jag<br />
hoppas att vi ska kunna pröva den nya politiken och dessa rovdjursgrupper<br />
innan vi ändrar politiken i dess grund. Jag yrkar bifall till partistyrelsens<br />
förslag och den skrivning i riktlinjerna som jag föredrog tidigare.<br />
Slutligen vill jag ta upp pälsdjuren. Man kan fråga sig om det vi håller<br />
på med nu är populism. Det finns de som tycker det. Är det populism<br />
från de många människor som skriver brev till mig, om denna fråga och<br />
andra djurskyddsfrågor? De okända människor som stannar mig ute på<br />
gatorna och vill prata om detta är många. Är de populister? De tusentals<br />
ungdomar som demonstrerar, är de populister? Alla de uppvaktningar jag<br />
får ta emot med namnunderskrifter, organisationer, skolklasser, många<br />
unga men inte bara det utan också äldre som är engagerade, är de populister?<br />
Jag anser inte att dessa grupper och per<strong>son</strong>er är populister, lika lite<br />
som jag anser att partistyrelsen är populistisk i sitt yttrande.<br />
Partistyrelsen tar folks engagemang på allvar. Men vi inser också av oss<br />
själva att tiden är inne att fatta ett beslut utifrån ett etiskt ställningstagande.<br />
Därmed har jag argumenterat mot avslagsyrkandet.<br />
Det finns en del som vill att vi ska anse motionen besvarad, därför att<br />
Jordbruksverket har ett uppdrag. Det är inget omfattande uppdrag. Det<br />
är ett uppdrag att sammanställa forskningen. Att anse motionen besvarad<br />
eller att fatta det beslut som partistyrelsen föreslår ligger mycket nära<br />
varandra. Antingen väntar vi några månader, och så kommer uppdraget<br />
från Jordbruksverket. Eller också vågar vi ta ställning i dag. Resultatet<br />
blir sannolikt detsamma. Detta är ingen framtidsbransch. Det kommer<br />
sannolikt resultatet från Jordbruksverket att visa. Då borde vi vara<br />
modiga och fatta beslut nu, menar jag och partistyrelsen. Jag vill hänvisa<br />
till alla de duktiga talare som har varit uppe och argumenterat för det.<br />
Jag vidhåller bifall till partistyrelsens förslag. I övrigt yrkar jag bifall till<br />
förslaget till politiska riktlinjer med de ändringar som jag föredrog under<br />
min inledning.
Tjänstgörande ordförande: Inga repliker beviljas. I arbetsordningen sägs att<br />
replikinstrumentet får användas när man är apostroferad. Det betyder att<br />
man ska ha en chans att försvara sig när någon har direkt kritiserat det<br />
inlägg man har gjort. Här innebär det att varenda en som har varit inne<br />
i debatten skulle kunna få en replik i och med att Margareta Winberg har<br />
tagit upp frågan om pälsdjuren. Det är en orimlig tolkning. Med den<br />
argumentation Margareta Winberg har framfört är det inte rimligt att<br />
begära repliker. Då fortsätter bara diskussionen. Så är inte arbetsordningen<br />
formulerad.<br />
Jag uppfattar det som att kongressen står bakom den något hårda tolkningen<br />
av replikrätten. Vi har försökt att tillämpa den så.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 906, 907, 908:1-2, 9<strong>09</strong>:1-2,<br />
910, 911:1-6, 912:1-2, 913:1-3, 914:1, 915:1-2, 916:1-2, 917, 918,<br />
919:1-4, 920:1-2 och 921:1-3<br />
att bifalla motion 908:2, 911:1-2 och 915:1,<br />
att avslå motionerna 906, 907, 908:1, 911:4 och 6, 914:1, 915:2 och<br />
919:1-4,<br />
att anse motionerna 9<strong>09</strong>:1-2, 910, 911:3 och 5, 912:1-2, 913:1-3,<br />
916:1-2, 917, 918, 920:1-2 och 921:1-3 besvarade med hänvisning<br />
till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 30-31, avsnittet Från<br />
jord till bord, inklusive förslag till ändringar med anledning av temagruppen:<br />
Tillägg sidan 30, rad 43: ”Vi ska därför initiera en bred diskus<strong>son</strong> i partiet<br />
kring dessa frågor.”<br />
Tillägg sidan 31, sist i avsnittet: ”Vi ska värna våra rovdjur, men de<br />
nyligen beslutade regionala rovdjursgrupperna kommer att kunna<br />
påverka länens förvaltning av rovdjuren.”<br />
Tillägg sidan 31, rad 3: ”Skogen är en nationell resurs som måste nyttjas<br />
på ekonomiskt och ekologiskt bästa sätt med lagar som styrmedel.”<br />
Tillägg sidan 30, rad 33: ”Det visar bland annat tillkomsten av många<br />
gårdsföretag som förädlar egna ekologiskt framtagna råvaror till nya<br />
spännande produkter av hög kvalitet och som utgör ett viktigt tillskott i<br />
vår rika matkultur, men också är ett värdefullt inslag i landsbygdens<br />
utveckling. De nya nätverks- och organisationsformer som dessa företag<br />
samverkar i är intressanta och förtjänar all uppmuntran.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Charlotta Svanberg, Kronoberg: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911:1-5. 153
154<br />
Elin Petters<strong>son</strong>, Södermanland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911:2.<br />
Tillägg sidan 30, rad 43, efter ”på allvar”: ”Vi ska därför initiera en bred<br />
diskussion i partiet kring dessa frågor.”<br />
Karl-Erik Innala,Skåne: Avslag på partistyrelsens utlåtande över motion<br />
911:2.<br />
Peter Egardt, Dalarna: Bifall till motion 918:1.<br />
Barbro Hassel,Skaraborg: Bifall till motion 911:1. Yrkar att motion 911:2<br />
ska anses besvarad.<br />
Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 911:1.<br />
Monica Haider,Kronoberg: Bifall till motion 913:1-3.<br />
Erik Magnus<strong>son</strong>, Jämtland: Tillägg sidan 30, rad 33, efter ”goda villkor”:<br />
”Det visar bland annat tillkomsten av många ’gårdsföretag’ som förädlar<br />
egna ekologiskt framtagna råvaror till nya spännande produkter av hög<br />
kvalitet och som utgör ett viktigt tillskott till vår rika matkultur, men som<br />
också är ett värdefullt inslag i landsbygdens utveckling. De nya nätverk<br />
och organisationsformer som dessa företag samverkar i är intressanta och<br />
förtjänar all uppmuntran.”<br />
Tillägg sidan 31, rad 4: ”Skogen är en nationell resurs som måste nyttjas<br />
på ekonomiskt och ekologiskt bästa sätt med lagar som styrmedel.”<br />
Agneta Lindström-Berg, Västerbotten: Bifall till motion 921:1-3. Bifall<br />
till partistyrelsens utlåtande över motion 911:1-2.<br />
Tillägg sidan 31: ”Skogen är en nationell resurs och måste nyttjas på<br />
ekonomiskt och ekologiskt bästa sätt med lagar som styrmedel.”<br />
Robert Uitto, Jämtland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 911.<br />
Aina Anders<strong>son</strong>,Norra Älvsborg: Yrkar att motion 911:2 anses besvarad.<br />
Peter Jepps<strong>son</strong>,Blekinge: Yrkar att motion 911:2 anses besvarad.<br />
Rune Karls<strong>son</strong>, Västmanland: Bifall till motion 918.<br />
Helen Heikkilä, Västernorrland: Yrkar att motion 911:2 anses besvarad.<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, Skåne: Yrkar att motion 911:2 anses besvarad. Bifall till<br />
motion 919:3.
Anders Lago, Stockholms län: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911:2.<br />
Åsa Hedlöf, Dalarna: Bifall till motion 919:3.<br />
Håge Mattis<strong>son</strong>, Kalmar län: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911:1-2.<br />
Lena Lindgren, Västerbotten: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911:1-2.<br />
Kristin Linderoth,Skåne: Bifall till motion 911:2.<br />
Sven Erik Joels<strong>son</strong>, Gävleborg: Avslag på motion 911:2. Bifall till Åsa<br />
Hedlöfs yrkande.<br />
Marie Centerwall, Gävleborg: Bifall till motion 919:3.<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Yrkar att motion 911:2 anses besvarad.<br />
Arne Honkamaa,Norrbotten: Bifall till motion 919:1-2. Bifall till motion<br />
921:1-3.<br />
Ingebert Magnus<strong>son</strong>, Jönköpings län: Avslag på motion 911:2.<br />
Peter Gustavs<strong>son</strong>, Uppsala län: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911.<br />
Emil Högberg, Stockholms län: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 911:2.<br />
Jan Burell, Dalarna: Bifall till motion 908:1.<br />
Mats Johans<strong>son</strong>,Blekinge: Bifall till Peter Jepps<strong>son</strong>s yrkande om att besvara<br />
motion 911: 2.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 908:1,<br />
att bifalla bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 911:1,<br />
att bifalla efter försöksvotering och rösträkning med rösterna 186 mot<br />
145 (7 avstod) bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 911:2 ,<br />
155
156<br />
att bifalla efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 919:1,<br />
att bifalla bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 919:2,<br />
att bifalla efter försöksvotering och rösträkning med rösterna 202<br />
mot 124 (12 avstod) bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
919:3,<br />
att bifalla bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 913:1-2,<br />
att bifalla bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 919:4,<br />
att bifalla efter försöksvotering och rösträkning med rösterna 216<br />
mot 108 (10 avstod) bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
918,<br />
att bifalla efter försöksvotering och rösträkning med siffrorna 197<br />
mot 132 (12 avstod) bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
921:1-3,<br />
att bifalla i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i<br />
avsnitt 15.4.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla bifalla Erik Magnus<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 30, rad 33,<br />
att bifalla bifalla Elin Petters<strong>son</strong>s förslag till tillägg på sidan 30, rad 43,<br />
att bifalla bifalla Erik Magnus<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag på sidan<br />
31, rad 4,<br />
att bifalla i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de<br />
politiska riktlinjerna på sidorna 30-31 avsnittet Från jord till<br />
bord, inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.5 och 15 var därmed avslutad.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 23.20.
Lördagen den 10 november 2001<br />
Förmiddagens förhandlingar<br />
Förmiddagens förhandlingar inleddes klockan <strong>09</strong>.00.<br />
Sekreterare: Heli Kärkkäinen och Ann-Sofie Hermans<strong>son</strong><br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Göran Pers<strong>son</strong>: Godmorgon, partivänner! Jag ska passa på tillfället att<br />
hälsa Anita Gradin välkommen till vår kongress – vår första kvinnliga<br />
EU-kommissionär och statsråd under många år.<br />
Jag vill också hälsa Thage G Peter<strong>son</strong> varmt välkommen till kongressen<br />
– under många år ledamot av verkställande utskottet, statsråd med mera,<br />
inte minst distriktsordförande i Stockholms län. Han har naturligtvis<br />
kommit i dag för att lyssna på Bosse Ringholm och den ekonomiska<br />
debatten, men också för att träffa oss gamla kompisar. Vi hälsar Thage<br />
varmt välkommen med en applåd!<br />
Jag vill också säga varmt välkommen till Ines Uusmann,som finns i våra<br />
lokaler just nu. Välkommen, Ines!<br />
Dagordningens punkt 10<br />
Politiska riktlinjer (fortsatt behandling)<br />
Tidigare behandlad på sidan 6 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 10.6<br />
En trygg och hållbar ekonomi<br />
Dagordningens punkt 16<br />
Utlåtanden över motioner som rör om området<br />
En trygg och hållbar ekonomi<br />
(Häftena M8 och U8)<br />
Huvudföredragande: Bosse Ringholm<br />
Inledningsanförande: Bosse Ringholm<br />
157
158<br />
Dagordningens punkt 10.6.1<br />
Inledande textavsnitt<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 31-32)<br />
Föredragande: Bosse Ringholm<br />
Inledning av Bosse Ringholm<br />
Bosse Ringholm, partistyrelsens föredragande: Godmorgon, kamrater! Jag<br />
vill börja med att yrka bifall till de omarbetade riktlinjer som delades ut<br />
i går efter temagruppens diskussion. Jag vill gärna tacka för den goda diskussion<br />
som vi förde i temagruppen och som har lett till ett flertal förbättringar<br />
av texten i riktlinjerna. Jag vill också yrka bifall till de förslag<br />
som partistyrelsen gör i anslutning till sina utlåtanden över de berörda<br />
motionerna på området. Det inkluderar också de utlåtanden och motioner<br />
som berördes under bostadsdebatten häromkvällen och som hänfördes<br />
just till skatteområdet.<br />
Ekonomi handlar faktiskt inte om siffror. Ekonomi handlar om människor.<br />
Syftet med den ekonomiska politiken är i första hand att skapa<br />
förutsättningar för tillväxt och välfärd. Det handlar om att skapa jobb<br />
och resurser som kan fördelas och göra tillvaron rättvis och dräglig. Det<br />
handlar om våra barnbidrag. Det handlar om räntan på radhuslånet. Det<br />
handlar om våra barns möjligheter att lyckas i skolan och få ett stöd av<br />
sina lärare. Det handlar om de gamlas möjligheter att få en säker och<br />
trygg ålderdom. Det finns naturligtvis många dimensioner av den ekonomiska<br />
politiken. För oss socialdemokrater är det en självklarhet att<br />
tillväxten ska vara uthållig både socialt och ekologiskt. Tillväxten i dag<br />
får självfallet inte ske på bekostnad av miljökatastrofer i morgon. Därför<br />
är vi angelägna om att hela tiden framhålla behovet av en hållbar utveckling<br />
som balanserar de ekonomiska, sociala och mänskliga perspektiven.<br />
Rubriken på detta avsnitt är Med ansvar och förnuft. Det är en mycket<br />
talande rubrik. Det som är utmärkande för socialdemokraterna som parti<br />
är att vi har lyckats förena just rättvisepolitiken med en förmåga till ekonomisk<br />
helhetssyn. Det är lätt att lova reformer om man inte samtidigt<br />
har krav på sig att visa hur de finansieras. Så gör inte vi i vårt parti. Vi<br />
håller vad vi lovar.<br />
För några år sedan satte vi upp målet om att de offentliga finanserna<br />
ska gå med 2 procent av bruttonationalprodukten i överskott över en<br />
konjunkturcykel. Det har varit ett framgångsrikt mål, och det har bidragit<br />
till att vi nu kan föra en aktiv stabiliseringspolitik och exempelvis –<br />
som jag nämnde i onsdags – satsa på kommuner och landsting under<br />
nästa år. Det har bidragit till att vi har kunnat betala av på statsskulden<br />
för våra barns framtid. Därför är de budgetpolitiska målen viktiga, och<br />
därför är det viktigt att vi håller fast vid dem.<br />
Till skillnad från våra politiska motståndare sätter vi socialdemokrater<br />
välfärden i första hand. Vi har inte någon slags utgångspunkt i att det är
en bestämd skattenivå som ska bestämma välfärden, utan skattesänkningar<br />
kan bara genomföras om de kan betalas av det utrymme som<br />
tillväxten skapar – men aldrig om välfärden äventyras.<br />
De senaste åren har vårt arbete med att skapa ett grönt folkhem varit<br />
mycket framgångsrikt. Vi står i dag väl rustade att möta de globala miljöutmaningarna,<br />
och vi ska självfallet bygga vidare på den politiken. Men<br />
det finns också begränsningar för vad den ekonomiska politiken kan<br />
åstadkomma. Det finns helt enkelt vissa givna förutsättningar som vi alltid<br />
måste ta hänsyn till. Med en socialdemokratisk reformpolitik och<br />
rättvisepolitik handlar det alltid om att det i grunden måste finnas en<br />
sund ekonomi och en balans i de ekonomiska förutsättningarna. Det<br />
måste helt enkelt finnas en tillväxt och det måste finnas nya jobb som<br />
hela tiden ligger till grund för denna tillväxt och som kan vara förutsättningen<br />
för att vi ska kunna genomföra de reformer som vi önskar.<br />
Sedan många år tillbaka har vi haft en mycket tydlig dagordning, som<br />
var väldigt noggrann under 1990-talets budgetsaneringsarbete. Men den<br />
är lika noggrann under åren framöver, då vi alla hoppas kunna få gå<br />
vidare med ett stort reformarbete. Grunden för vårt arbete är nämligen<br />
att vi håller ordning på ekonomin och att det är tillväxten och jobben<br />
som är förutsättningen för att sedan kunna fortsätta med reformer på en<br />
rad olika områden. Det är alltid välfärdsreformerna – de som gäller vården,<br />
skolan och omsorgen och mycket av kommuners och landstings<br />
grundläggande verksamhet – som ska prioriteras högst.<br />
Vi har våra transfereringar, som vi har diskuterat mycket och som är<br />
oerhört viktiga. Till sist har vi naturligtvis också det som vi kan göra på<br />
skattesidan.<br />
Ibland är det kombinationer av detta som måste göras. När jag i onsdags<br />
föreslog att vi ska stärka kommuners och landstings ekonomi så att<br />
de kan öka sysselsättningen nästa år var det en kombination av att värna<br />
välfärden och verksamheten och sätta den först och att samtidigt använda<br />
de skattepolitiska instrumenten.<br />
Jag ser till min förvåning att Dagens Nyheter i dag säger att detta är<br />
ett sätt att gå runt utgiftsmålen. Jag undrar om man säger samma sak när<br />
vi sänker exempelvis fastighetsskatten eller inkomstskatten. Jag tror att<br />
det helt enkelt inte passar Dagens Nyheter att stärka den offentliga sektorn<br />
och att stärka välfärden, vården och skolan. Därför försöker Dagens<br />
Nyheter att använda ett mycket krystat argument.<br />
Vår helhetssyn är att vi ska klara alla budgetpolitiska mål – både på<br />
inkomstsidan och på utgiftssidan. För att göra det är vi mycket väl medvetna<br />
om en sak. Vi har haft ett par mycket goda år bakom oss med en<br />
kraftig tillväxt. Det gör att vi nästa år kan ha reformer för 20 miljarder<br />
kronor och skattesänkningar för lika mycket. Det kommer att komma<br />
några år nu när förutsättningarna kanske inte är lika goda. Därför är det<br />
viktigt att hela tiden ha i minnet att det reformprogram som kongressen<br />
159
160<br />
nu beslutar om inte är ett reformprogram för nästa år, utan för hela nästa<br />
mandatperiod fram till år 2006. Tillväxten och de ekonomiska förutsättningarna<br />
kommer säkerligen att variera under denna period, och vi måste<br />
självfallet då anpassa vårt reformarbete till de ekonomiska förutsättningarna<br />
och inte undergräva det förtroende som vi har för svensk ekonomi i<br />
dag och som har gett oss de här möjligheterna till en så omfattande reformdagordning.<br />
Det är viktigt att hålla fast vid att det är just verksamheten som är så<br />
oerhört viktig. Den är ju grunden för inte bara en god välfärd utan också<br />
för att hålla tillbaka arbetslösheten. Arbetslöshetsbekämpningen är alltid<br />
nummer ett för socialdemokratiska partikongresser och socialdemokratisk<br />
politik. Kan vi hålla den här kursen under åren framöver på samma<br />
sätt som vi har gjort hittills är jag säker på att vi till den kommande partikongressen<br />
år 2005 också kommer att kunna kryssa för och se att vi kan<br />
hålla de reformer som vi nu har bestämt oss för inom den ekonomiska<br />
ramen och att vi kan göra den typ av prioriteringar som jag har nämnt.<br />
Därför kan vi nu också möta den internationella konjunkturavmattningen,<br />
framför allt den minskade amerikanska efterfrågan, med en sund<br />
offentlig ekonomi. Vi kan fullfölja de reformer som vi har utlovat: maxtaxan,<br />
skolsatsningen och mer pengar till pensionärer och barnfamiljer.<br />
Under nästa år kan vi också satsa närmare 3 miljarder kronor på kommuner<br />
och landsting, på arbetsmarknadspolitiken och på de små och<br />
nystartade företagen, som jag berättade om i onsdags. Detta gör vi för att<br />
stämma i bäcken och för att höja beredskapen inför en eventuell förlängning<br />
av den internationella konjunkturavmattningen.<br />
Kamrater! Jag tror och hoppas att de avsnitt i riktlinjerna som vi nu ska<br />
diskutera kommer att styra utformningen av den ekonomiska politiken<br />
och därmed också den svenska välfärden under de kommande åren. Jag<br />
ser därför fram emot en spännande debatt här under förmiddagen!<br />
Ordningsfråga – streck i debatten<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Debatt<br />
Axel Gisslén, Örebro län: Partivänner! Jag vill ställa en fråga till Bosse<br />
Ringholm. Möjligen borde jag tolka ut ett svar på den ur din inledning,<br />
men jag vill ändå för tydlighetens skull ställa den.<br />
Anta att du har 20 miljarder kronor som du kan använda på två olika<br />
sätt. Alternativ ett är att du skickar tillbaka de 20 miljarderna till hus-
hållen genom en skattesänkning. En del av de pengarna kommer hushållen<br />
att använda till ökat sparande. För en del av pengarna kommer de<br />
att köpa importerade prylar. För resten kommer de att köpa prylar och<br />
tjänster som producerats i Sverige. Det skapar sannolikt en del nya arbeten<br />
i Sverige.<br />
Alternativ två är att du använder varenda krona av de 20 miljarderna<br />
till att anställa fler medarbetare inom sjukvården, utbildningen och<br />
äldreomsorgen. Pengarna räcker till åtskilliga tiotusentals anställda. Då<br />
förbättras standarden på de verksamheterna, och det höjer livskvaliteten<br />
för ytterligare hundratusentals människor. Samtidigt strömmar de 20<br />
miljarderna tillbaka till hushållen i form av arbetslöner. Visserligen för<strong>lor</strong>ar<br />
hushållen minst hälften av den inkomstökningen genom bortfall av<br />
arbetslöshetsersättning och socialbidrag och genom löneskatt, men eftersom<br />
du och kommunerna får motsvarande besparing respektive inkomstökning<br />
kan de pengarna användas till en skattesänkning. Då blir effekten<br />
för hushållens ekonomi genom kombinationen av arbetslöner och skattesänkning<br />
densamma som i alternativ ett.<br />
Frågan är: Vilket alternativ stämmer bäst med partikongressens beslut<br />
om full sysselsättning samt förbättrad vård, utbildning och omsorg?<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Ordförande, partikamrater! I det förslag som<br />
föreligger till ändringar från partistyrelsens föredragande ser jag att mitt<br />
förslag är tillgodosett, så jag drar tillbaka det.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Godmorgon, alla! För några dagar sedan pratade<br />
vi om socialbidragsberoendet som en term som vi som socialdemokrater<br />
inte vill använda. På sidan 31, rad 39, dyker den upp igen. Det står:<br />
”Därför har målen för ekonomi och sysselsättning kompletterats med<br />
målet att socialbidragsberoendet ska halveras”. Mitt förslag är att vi i stället<br />
skriver att målet är att behovet av socialbidrag ska halveras. Jag vet att<br />
regeringen redan har satt upp det målet, men detta är bara ett annat sätt<br />
att säga samma sak, som jag tycker smakar bättre för en socialdemokrat.<br />
Mitt andra förslag gäller sidan 32, rad 22. Där pratas det om EMUinträde.<br />
Det står att vi socialdemokrater anser att Sverige bör ansluta sig<br />
till valutaunionen. Jag vill sätta in: ”Om det svenska folket så vill, när vi<br />
har ett konjunkturläge i rimlig takt med Europaområdet”. Jag vet att<br />
man sist i stycket säger: ”Ytterst ska den frågan dock avgöras av svenska<br />
folket i en folkomröstning.” Det kan vara kvar, men jag tycker att vi ska<br />
flytta upp detta med vad folket vill. Då får hela stycket en annan andemening.<br />
Hans-Eric Svens<strong>son</strong>, Gotland: Jag kan tala om för er att jag är väldigt<br />
trött. Mitt i natten – det var någonstans runt tresnåret – vaknade jag av<br />
att min katt hemma på Gotland, Mirre Svens<strong>son</strong>, stod och krafsade på<br />
ytterdörren. Jag rusade ut och fick se en tom hotellkorridor. Tyvärr var<br />
inte Mirre där! 161
162<br />
Jag skulle vilja tala om för er att jag tar tillbaka mitt yrkande och ställa<br />
mig bakom partistyrelsens förslag, som bland annat arbetades fram i<br />
temagruppen. Vi ska ju ha en folkomröstning om EMU. Det är väldigt<br />
viktigt. Och före den folkomröstningen ska vi ha en bred informationsinsats<br />
om både för- och nackdelarna med den gemensamma valutan.<br />
Jag ställer mig alltså bakom partistyrelsens förslag, och lämnar resten<br />
av min talartid till Thomas Östros så att han kan komma hit och dra<br />
Elvislåten Love me tender!<br />
Jan Anders<strong>son</strong>, svenska s-gruppen i EU-parlamentet: Partivänner! Jag<br />
ställer mig också bakom partistyrelsens förslag i hela denna del, inklusive<br />
EMU-avsnittet. Det är självklart, och det gäller alldeles oavsett fråga, att<br />
vi ska alltid ska se på både för- och nackdelar.<br />
Inför denna folkomröstning, som kommer att bli en väldigt viktig<br />
sådan, är jag säker på att det samtidigt är alldeles avgörande vilken roll<br />
socialdemokraterna kommer att spela. Det kommer att avgöra slutresultatet.<br />
Jag tar för givet att det som bestämdes på extrakongressen, det vill<br />
säga att vi tycker att fördelarna med ett medlemskap i unionen överväger<br />
nackdelarna, också kommer att vara vägledande för socialdemokraterna<br />
när vi går in i denna debatt.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Partivänner! En fråga som naturligtvis kommer<br />
att granskas och diskuteras i anslutning till en folkomröstning om EMU<br />
är hur det statliga stödet fördelas. Det gäller också de pengar som de<br />
olika kampanjorganisationerna har att tillgå. Jag tycker att det är viktigt<br />
att vi redan nu på något sätt lägger fast principen för hur detta ska hanteras.<br />
Det är bra att göra det på ett tidigt stadium så att signalerna är klara.<br />
Därför föreslår jag ett tillägg till det i övrigt utmärkta förslag som partistyrelsen<br />
har lagt fram. Det gäller sidan 32, rad 27. Tillägget lyder: ”Det<br />
statliga stödet ska självklart fördelas rättvist och redovisas öppet.” Jag<br />
yrkar bifall till detta.<br />
Bo Anders<strong>son</strong>, Stockholm: Jag tänkte se detta i ett lite annorlunda perspektiv,<br />
och lite SSU-aktigt säga på följande sätt: Den sociala friheten<br />
och den sociala tryggheten är en central fråga. Vars och ens frihet kombinerades<br />
tidigt i svensk välfärdspolitik med det kollektiva – allas frihet.<br />
Vars och ens fria utveckling är alltså en förutsättning för allas fria utveckling.<br />
Alltsedan Marx skrev det har det varit en ledstjärna. Det gäller alltså<br />
både var och en och alla.<br />
Vad har nu detta med ekonomiavsnittet att göra? Jo, i de ekonomiska<br />
villkoren, betingelserna och förutsättningarna finner vi de starkaste sociala<br />
krafterna i samhället. För att klara uppdragen om vars och ens frihet<br />
och allas frihet krävs starka ekonomier i stat, kommuner och landsting.<br />
En stark ekonomi är en nödvändig förutsättning för både trygghet och<br />
social frihet – inte som självändamål utan just för att skapa ökad jämlikhet<br />
i trygghet och frihet.
Med denna ideologiska bakgrund vill jag ge stöd till partistyrelsens<br />
omarbetade riktlinjer som sätter den fulla sysselsättningen, finansieringen<br />
av den generella välfärden och socialförsäkringarna och en aktiv<br />
stabiliseringspolitik som grund för överskottsmålet. De uttalar en tydlig<br />
inriktning att successivt öka resurserna i kommuner och landsting och<br />
sätter välfärdens finansiering före skattesänkningar. Med anledning av de<br />
reviderade riktlinjerna drar jag tillbaka mina yrkanden till förmån för<br />
partistyrelsens förslag.<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>,Skåne: Ordförande, partikamrater! Jag har också haft ett<br />
antal yrkanden, som delvis har blivit tillgodosedda med det nya förslaget<br />
som partistyrelsen har lämnat. Jag vill yrka bifall till det.<br />
Jag vill ändå fästa uppmärksamheten på ett par saker. I riktlinjerna på<br />
sidan 32 står det: ”EMU är det bästa skyddet som Sverige i dag kan få<br />
tillgång till mot växande spekulativa globala marknadskrafter.”<br />
Jag tycker faktiskt att det är lite pinsamt att som socialdemokrat<br />
behöva se ett argument som inte är sant i våra riktlinjer. Det är ju precis<br />
tvärtom! Tack vare att vi står utanför EMU kan vi få ett skydd mot globala<br />
marknadskrafter och risken att drabbas av massarbetslöshet. Det var<br />
också det som var ett skäl till att EMU-utredningen, som leddes av Lars<br />
Calmfors,rekommenderade att Sverige inte skulle delta i valutaunionen.<br />
Låt mig återge vad vår finansminister Bosse Ringholm sade i sitt tal:<br />
Nästa år kan vi föra den mest expansiva ekonomiska politiken någonsin.<br />
Utgiftsökningar, skattesänkningar, låga räntor och en försvagad krona<br />
gör att vi kan föra en kraftfull politik. Bosse Ringholm visade klart här att<br />
vi kan genomföra detta tack vare att vi står utanför EMU. Den rörliga<br />
växelkursen är vår viktigaste försäkring. I goda tider hindrar den en överhettning<br />
och inflation, och i dåliga tider hindrar den en kraftig ökning av<br />
arbetslösheten. Kort sagt får vi med en flexibel valuta en stabil välfärd och<br />
arbetsmarknad.<br />
Partistyrelsen har nu korrigerat sitt förslag till skrivning, som tidigare<br />
kunde uppfattas så att alla socialdemokrater står eniga i denna fråga. Nu<br />
framgår det tydligt att så inte är fallet.<br />
Partikamrater! Jag kan lova att vi är många, många socialdemokrater<br />
som kommer att jobba oss röda för att Sverige ska behålla sin självständighet<br />
och inte låsa in sig i EMU-projektet. Även om jag inte är helt<br />
nöjd så vill jag än en gång yrka bifall till partistyrelsens nya skrivning.<br />
Bosse Ringholm, partistyrelsens föredragande: Kamrater! Axel Gisslén<br />
ställde en fråga till mig, som jag tycker är viktig att fundera på. Den<br />
gällde hur vi prioriterar våra ekonomiska resurser när det gäller just<br />
utrymmet för den offentliga sektorn, transfereringar och framför allt<br />
möjligheten att sänka skatten på olika områden. Jag har varit mycket tydlig<br />
när det gäller att välfärden alltid måste gå först, det vill säga att just<br />
vården, skolan och omsorgen måste gå först. Hela vårt restaurerings-<br />
163
164<br />
arbete under 1990-talet har ledsagats av just denna princip. Det är välfärden<br />
som är det allra viktigaste för oss. Samtidigt är förutsättningen för<br />
att vi ska lyckas med den att vi kan hålla den ekonomiska kursen och att<br />
vi kan uppnå de budgetpolitiska mål som vi sätter upp.<br />
Därför är det en väldig fördel att vi har kommit så långt i vårt ekonomiskpolitiska<br />
arbete att vi för nästa år både kan göra en stor satsning på<br />
välfärden – i storleksordningen 20 miljarder kronor – och genomföra ett<br />
antal viktiga rättvisereformer på skattesidan. Därför handlar det ibland<br />
om att man kan kombinera olika saker. Nästa år kan vi genomföra skattereformer<br />
som jag tycker är viktiga – exempelvis avdragsrätten eller reduktionen<br />
på skatten för fackföreningsavgiften. Det är en viktig rättvisereform<br />
som jämställer de fackliga medlemmarnas kostnader och avgifter<br />
för att delta i sin organisation med arbetsgivarens motsvarande kostnader.<br />
Jag tycker inte att detta på något vis står i motsatsställning till vår<br />
satsning på välfärden. Men det är klart att vi säkert kommer att hamna i<br />
lägen där vi inte har råd att göra både–och. I det läget, Axel Gisslén, är det<br />
en självklarhet att det är välfärdssektorn som är det centrala. Det är vi<br />
helt överens om.<br />
Ann Hedbom tog upp frågan om att ytterligare precisera det socialbidragsmål<br />
som vi har tagit upp. Hon nämnde också att det som hon<br />
yrkar på egentligen finns tillgodosett i socialbidragsmålet eftersom det<br />
innehåller flera olika saker. Socialbidragsmålet kan framför allt nås<br />
genom en förstärkt sysselsättning, men också genom att höja utbildningskompetensen<br />
på olika områden. Därför finns det flera olika delmål<br />
i socialbidragsmålet, och jag tycker att den mer övergripande formulering<br />
som partistyrelsen har föreslagit är korrekt. Jag yrkar därför avslag på Ann<br />
Hedboms ändringsförslag på den punkten.<br />
Ann Hedbom hade också ett yrkande – och även Lennart Nils<strong>son</strong> tog<br />
upp det här på slutet – som handlar om valutaunionen. Ann Hedbom<br />
kanske inte riktigt har uppmärksammat att vi har tillgodosett önskemål<br />
som finns om att markera att den text vi har i huvudsak är ett referat från<br />
den extra partikongressen år 2000. Vi har använt uttrycket ”partikongressen<br />
beslöt att”, och därför kan vi rimligen inte villkora partikongressens<br />
beslut med folkomröstningen. Folkomröstningen ska vara det avgörande<br />
när det gäller hela svenska folkets beslut, men partikongressens<br />
beslut är ju redan fattat. Därför yrkar jag avslag på Ann Hedboms ändringsförslag<br />
på den punkten.<br />
Till sist vill Peter Hultqvist göra ett tillägg som hänger ihop med den<br />
kommande EMU-folkomröstningen. Han föreslår att det statliga stödet<br />
självfallet ska fördelas rättvist och redovisas öppet. Jag yrkar bifall till<br />
Peter Hultqvists förslag på den punkten.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Bosse Ringholm var förmodligen inte med när vi<br />
pratade om socialbidragsberoendet sist. Jag vet att det som jag vill är tillgodosett<br />
av regeringen, men det här gäller själva termen ”bidragsbero-
ende”, som insinuerar ett missbruk och som moderaterna gärna använder<br />
sig av när det gäller socialbidrag. Det är alltså inte vad vi ska göra för att<br />
minska behovet av socialbidrag som jag vill komma åt, utan det är mer<br />
att vi som socialdemokrater ska prata om ”behov av socialbidrag” och inte<br />
om ”socialbidragsberoendet”.<br />
Jag drar tillbaka mitt förslag angående EMU och folkomröstningen,<br />
för egentligen ville jag bara ha ett förtydligande kring den punkten.<br />
Bosse Ringholm, partistyrelsens föredragande: Kamrater! Jag är självfallet<br />
överens med Ann Hedbom när det gäller hennes re<strong>son</strong>emang om själva<br />
socialbidragsberoendet. Det som jag ville markera var att den formulering<br />
som är vald om att halvera socialbidragen på det här området är vald<br />
med en bredare ansats, där diskussioner om både behovet och socialbidragsberoendet,<br />
utbildningen och sysselsättningen inbegrips. Därför<br />
tycker jag att den här bredare beskrivningen ska finnas i målsättningen.<br />
Det är det som ingår i partistyrelsens förslag till riktlinjer.<br />
Axel Gisslén, Örebro län: Pengar kan förmedlas genom spekulationer på<br />
börsen. Reala resurser kan förmedlas genom att man utnyttjar ledig<br />
kapacitet. Vi har fortfarande en stor ledig kapacitet i den arbetslöshet<br />
som vi har. Använd pengarna först till att sätta de resurserna i produktion!<br />
Då strömmar pengarna tillbaka till kommuner och stat. Det ger<br />
också mer pengar, men på ett produktivt sätt.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 31-32, inledande textavsnitt,<br />
inklusive förslag till ändringar med anledning av temagruppen<br />
(sidan 32):<br />
”En trygg och hållbar ekonomi. EMU genomförs nu. Även om vi valt<br />
att inte delta från start ska vi medverka till att valutaunionen blir en<br />
framgång. Det är viktigt för alla att det blir ett lyckosamt projekt. EMU<br />
är det bästa skyddet som Sverige i dag kan få tillgång till mot växande<br />
spekulativa globala marknadskrafter.<br />
Därför beslöt den extra partikongressen 2000 att Sverige bör ansluta<br />
sig till valutaunionen när vi har ett konjunkturläge i rimlig takt med<br />
euroområdet, en lönebildning som har visat sig fungera väl samt förutsättningar<br />
att hävda svensk konkurrenskraft och att föra en aktiv ekonomisk<br />
politik. Ytterst ska den frågan dock avgöras av svenska folket i en<br />
folkomröstning.<br />
Inför denna omröstning ska vi verka för en bred informationsinsats om<br />
för- och nackdelarna med att ansluta sig till den gemensamma valutan.”<br />
165
166<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Ändring sidan 31, rad 39: ”med målet att behovet<br />
av socialbidrag ska halveras”.<br />
Tillägg sidan 32, rad 22: ”Om det svenska folket så vill, när vi har ett<br />
konjunkturläge i rimlig takt med Europaområdet.” (Detta yrkande drogs<br />
senare tillbaka.)<br />
Hans-Erik Svens<strong>son</strong>, Gotland: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för<br />
partistyrelsens förslag.<br />
Jan Anders<strong>son</strong>, svenska s-gruppen i EU-parlamentet: Drar tillbaka sitt<br />
yrkande till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Tillägg sidan 32, rad 27: ”Det statliga stödet ska<br />
självklart fördelas rättvist och redovisas öppet.”<br />
Bo Anders<strong>son</strong>,Stockholm: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Lennart Nils<strong>son</strong>, Skåne: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Bosse Ringholm, partistyrelsens föredragande: Avslag på Ann Hedboms<br />
ändringsförslag sidan 31, rad 39 samt bifall till Peter Hultqvists tilläggsyrkande<br />
sidan 32, rad 27.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla Peter Hultqvists tilläggsyrkande på sidan 32, rad 27,<br />
att bifalla Ann Hedboms ändringsyrkande på sidan 31, rad 39,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 31-32, inledande textavsnitt, inklusive förslag<br />
till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.6.1 var därmed avslutad.
Dagordningens punkt 10.6.2<br />
Med ansvar och förnuft<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 32-33)<br />
Dagordningens punkt 16.1<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Med ansvar och förnuft<br />
(Häftena M8, sidorna 4-24 och U8, sidorna 4-14)<br />
Föredragande: Bosse Ringholm och Göran Johans<strong>son</strong><br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Debatt<br />
Ingemar Almkvist,Kronoberg: Ordförande, partikamrater! När det gäller<br />
våra banker är vi nog överens om att de blir större, färre och mindre<br />
tjänstvilliga. Det är stordrift och koncentration som gäller. Den planerade<br />
fusionen mellan SE-banken och Föreningssparbanken blev inte av,<br />
men det kommer säkert att dyka upp fler planer på sammanslagningar.<br />
Vi bankkunder ska själva utföra mer och mer av bankernas traditionella<br />
arbete samtidigt som priset höjs på de tjänster som fortfarande står till<br />
kundernas förfogande. Partistyrelsen verkar dela denna oro över utvecklingen<br />
av våra banker på samma sätt som det uttrycks i motion 932. Flera<br />
av de argument som motionen innehåller, från bland annat flera aktörer<br />
och initiativ från löntagarorganisationer, nämns i partistyrelsens utlåtande.<br />
Färre och större banker ger minskad konkurrens samt dyrare och sämre<br />
urval. När nu partistyrelsen till stora delar tycks instämma i innehållet i<br />
motionen, varför då inte bifalla den?<br />
Jag yrkar härmed bifall till motion 932 om att ge partistyrelsen i uppdrag<br />
att verka för att en bank med förankring hos folkrörelserna skapas.<br />
Axel Gisslén,Örebro län: Partivänner! I motion 928 från Uppsala yrkas att<br />
ytterligare satsningar på sjukvård, skola och omsorg ska gå före skattesänkningar.<br />
I partistyrelsens utlåtande över motionen finns det tre starka<br />
skäl för ett bifall till motionen: för det första att öka sysselsättningen, för<br />
det andra att inte låta socialförsäkringarna erodera och för det tredje att<br />
halvera socialbidragsberoendet. Dessutom har kongressen redan fattat<br />
mycket tydliga beslut om att rejält förbättra sjukvården, skolan och<br />
äldreomsorgen.<br />
Av de här skälen och med hänvisning till Bosse Ringholms inledning<br />
yrkar jag bifall till motion 928.<br />
Benita Vikström, Södermanland: Fru ordförande, kongresskamrater! På<br />
sidan 11 – alltså Lars Engqvists område – strök vi en mening som var lite<br />
167
168<br />
provocerande för några av oss. Jag yrkar att vi på sidan 33, rad 12 också<br />
stryker följande mening eftersom det är samma innehåll: ”Ökade statsbidrag<br />
och sjunkande arbetslöshet har lett till kraftigt förbättrad ekonomi<br />
i de flesta kommuner och landsting.” Visst, vi har fått ökade statsbidrag<br />
och vi har ökade skatteintäkter, men i mer än 200 kommuner är det också<br />
en ganska dålig ekonomi på grund av utflyttning. Inflation och löneökningar<br />
äter upp de ökade statsbidragen. Jag yrkar alltså att nämnda<br />
mening stryks. Stycket håller ihop ändå, för det här stycket handlar om<br />
skatteutjämning. I stället ska det låta så här: ”Kvaliteten i välfärd ska hålla<br />
hög och likvärdig kvalitet i hela landet. Det kräver en omfördelning från<br />
kommuner med god utveckling till kommuner där det går sämre.”<br />
Denna skrivning är precis lika bra, och den här texten skulle inte kännas<br />
lika provocerande.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Partivänner! Finansieringen av välfärden är oerhört<br />
viktig, och det är oerhört viktigt att staten successivt fortsätter att öka<br />
sina bidrag till kommuner och landsting, som mycket är kärnan i den välfärdsmodell<br />
som vi har valt. Men finansieringsfrågorna är inte lösta. Vi har<br />
vid många tillfällen fått hjälp på ett mycket bra och riktigt sätt av regeringen,<br />
men vi måste också fortsätta med det här uppbyggnadsarbetet.<br />
Beträffande förslaget till riktlinjer har man nu lagt till följande mening:<br />
”Finansieringen av välfärden i kommuner och landsting förutsätter en<br />
fortsatt successiv ökning av statens bidrag.” Jag tycker att det är bra och<br />
yrkar därför bifall till partistyrelsens förslag. Således drar jag tillbaka mitt<br />
yrkande.<br />
Bosse Ringholm, partistyrelsens föredragande: Kamrater! Först gäller det<br />
yrkandet om bifall till motion 932 om att ”ge partistyrelsen i uppdrag att<br />
verka för att en bank med förankring hos folkrörelserna skapas”. Partistyrelsens<br />
förslag är att motionen ska anses besvarad, och jag står fast vid<br />
det yrkandet – allra helst som, efter det att partistyrelsen besvarat motionen,<br />
just det inträffat som beskrivs i partistyrelsens utlåtande och av<br />
motionärerna. Det har ju startats nya banker. Jag är helt ense med motionärerna<br />
om att det är viktigt att öka konkurrensen inom banksektorn.<br />
Därför är det bra att Folksam Bank och kooperationens nya Coop Bank<br />
startas. Det är bra tillskott för att öka konkurrensen, på det sätt som<br />
motionärerna och partistyrelsen är överens om. Därför menar vi att<br />
motionen ska anses besvarad.<br />
Sedan finns det ett förslag om att prioritera ytterligare satsningar inom<br />
vård, skola och omsorg – detta i stället för skattelättnader – men det är<br />
ju vad vi har gjort. Vi har väldigt tydligt markerat att det i fortsättningen<br />
är just välfärden som ska prioriteras före skattelättnader. Men samtidigt<br />
kan man inte ha en så kategorisk formulering som här föreslås, för det<br />
innebär exempelvis att vi då inte skulle använda oss av det som jag<br />
föreslog i onsdags, nämligen att vi sänker skatten för kommuner och
landsting för att finansiera utbyggnaden av välfärden. Detta är ett bra<br />
exempel på att man ibland måste kombinera skattesänkningar för att just<br />
nå prioriteringen om att förstärka välfärden – vård, skola och omsorg.<br />
En annan väldigt viktig rättvisereform, som jag tycker inte heller strider<br />
mot satsningen på välfärden och prioriteringen på välfärden, är<br />
skattereduktionen vad gäller fackföreningsavgifter. Mot den bakgrunden<br />
står jag fast vid partistyrelsens ursprungliga förslag och yrkar avslag på<br />
det här extrayrkandet eftersom det inte speglar den möjlighet som borde<br />
finnas att via exempelvis sänkta arbetsgivaravgifter stärka välfärden.<br />
Benita Vikström, Södermanland, tog upp diskussionen om den skrivning<br />
som finns om att ökade statsbidrag och sjunkande arbetslöshet har<br />
lett till en förbättrad ekonomi i kommuner och landsting. Detta är mer<br />
ett konstaterande, men samtidigt är det så att partistyrelsen också tycker<br />
att det är oerhört viktigt att konstatera att det är väldigt stora skillnader<br />
mellan kommunerna. I både riktlinjerna och utlåtandetexten finns det en<br />
diskussion om hur viktigt det är att vårt utjämningssystem kan skärpas<br />
för att möta de stora skillnader som finns mellan olika kommuners förutsättningar.<br />
Vi har exempelvis gått in med ett särskilt stöd till de län som<br />
under senare tid haft en befolkningsminskning. Det är ett sätt att möta<br />
de här stora skillnaderna. I ett läge framöver där konjunkturen inte är lika<br />
stark blir egentligen det här behovet ännu viktigare. Jag föreslår att vi<br />
behåller den skrivning som vi har och noterar att det är en beskrivning av<br />
den faktiska verkligheten. Även om kommuner och landsting har fått<br />
mer resurser via statsbidrag och ökade egna inkomster som en följd av<br />
minskad arbetslöshet är det inte tillräckligt, utan vi behöver också i fortsättningen<br />
skärpa utjämningen mellan olika delar av landet och mellan<br />
olika kommuner.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens ursprungliga förslag.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 345:1, 349:1 och 3-4, 856:4<br />
och 10, 923:1 och 3, 924, 925:1-2, 926, 927, 928, 929, 930, 931, 932, 933,<br />
934, 935:1-3, 936, 937, 938:1-2 och 939<br />
att bifalla motion 856:10 och 924 ,<br />
att avslå motion 925:1-2, 931 och 936,<br />
att anse motionerna 345:1, 349:1 och 3-4, 856:4, 923:1 och 3, 926,<br />
927, 928, 929, 930, 932, 933, 934, 935:1-3, 937, 938:1-2 och 939<br />
besvarade med hänvisning till utlåtandet.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 32-33, avsnittet Med<br />
ansvar och förnuft, inklusive förslag till ändringar med anledning av<br />
temagruppen:<br />
169
170<br />
”Med ansvar och förnuft<br />
De budgetpolitiska målen ska ligga fast. Behovet av att uppnå full<br />
sysselsättning, finansiera den generella välfärden och socialförsäkringarna<br />
samt möjligheten att driva en aktiv stabiliseringspolitik ligger till grund<br />
för överskottsmålet om 2 procent av BNP över en konjunkturcykel.<br />
Målet ligger fast. Ett sådant mål innebär att vissa år kommer överskottet<br />
att vara lägre och andra år högre än 2 procent för att nå det övergripande<br />
målet för den ekonomiska politiken om full sysselsättning. De budgetpolitiska<br />
målen har fungerat väl och bidragit till en god ekonomisk<br />
utveckling. Reformer måste ske i den takt som det statsfinansiella utrymmet<br />
tillåter, och tillväxtskapande investeringar prioriteras. Stora lånebehov<br />
får aldrig igen hota den svenska välfärden och demokratin.<br />
Rättvisa villkor i hela landet. Kommuner och landsting är ansvariga för<br />
de viktigaste välfärdsverksamheterna – som skolan, vården och omsorgen.<br />
Nationella mål och medborgerliga rättigheter ska tillgodoses. Kvaliteten<br />
i välfärden ska hålla hög och likvärdig kvalitet i hela landet. Ökade<br />
statsbidrag och sjunkande arbetslöshet har lett till kraftigt förbättrad<br />
ekonomi i de flesta kommuner och landsting. Men skillnaderna är ändå<br />
stora. Det kräver en omfördelning från kommuner med god utveckling<br />
till kommuner där det går sämre. Därför behövs det kommunala kostnads-<br />
och inkomstskatteutjämningssystemet. Finansieringen av välfärden<br />
förutsätter också en successiv ökning av resurserna i kommuner och<br />
landsting.<br />
Ytterst handlar det om människors rätt till välfärd på lika villkor oavsett<br />
bostadsort. Den svenska välfärdsmodellen är i hög grad kopplad till<br />
befolkningen. Sko<strong>lor</strong>, vårdcentraler och annan service har byggts upp där<br />
människor bor och där behoven finns. När befolkningen minskar eller<br />
det föds färre barn i en kommun innebär det en smärtsam omställning<br />
som kommunerna måste ges tid och stöd för att genomföra.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Ingemar Almkvist,Kronoberg: Bifall till motion 932.<br />
Axel Gisslén,Örebro län: Bifall till motion 928.<br />
Benita Vikström, Södermanland: Strykning sidan 33, rad 12-14: ”Ökade<br />
statsbidrag… skillnaderna är ändå stora”.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Bosse Ringholm, partistyrelsens föredragande: Avslag på Ingemar<br />
Almkvist, Axel Gissléns och Benita Vikströms yrkanden; bifall till partistyrelsens<br />
förslag.
Ordförande Anita Modin<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att med 191 röster för och 124 mot bifalla partistyrelsens utlåtande<br />
över motion 928,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 932,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
16.1.<br />
Riktlinjerna<br />
att efter försöksvotering bifalla Benita Vikströms strykningsyrkande på<br />
sidan 33, rad 12,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 32-33, avsnittet Med ansvar och förnuft,<br />
inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.6.2 och 16.1 var därmed<br />
avslutad.<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Dagordningens punkt 10.6.3<br />
Rättvisa skatter<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 33-34)<br />
Dagordningens punkt 16.2<br />
Utlåtanden över motioner som rör området Rättvisa skatter<br />
(häftena M8, sidorna 24-62 och U8, sidorna 14-30)<br />
Föredragande: Bosse Ringholm och Arne Kjörnsberg<br />
Debatt<br />
Jan-Olof Lars<strong>son</strong>, Bohuslän: Partikamrater! Fastighetsskatten kan bland<br />
våra medlemmar te sig som ett litet problem, men det är faktiskt mer<br />
avhängigt var man bor än hur man bor. Fastighetsskatten bidrar med<br />
cirka 25 miljarder kronor till statskassan – miljarder som mycket väl<br />
behövs för att trygga välfärden; det kan vi vara överens om.<br />
Fastighetstaxeringen, som utgör grunden för fastighetsskatten, baseras<br />
på marknadsvärdet i det område där fastigheten är belägen. Det varierar<br />
i landet som vi vet. I de kommuner som vi kallar för attraktiva turistkommuner<br />
drivs fastighetspriserna upp av människor som köper<br />
171
172<br />
bostäder för att använda som fritidshus. Taxeringsvärdet sätts utifrån<br />
marknadsvärdet, oavsett det användningsområde som fastigheten ska ha.<br />
I motion 951 tas detta problem upp. Där föreslås att det införs en lägre<br />
fastighetsskatt för åretruntboende i de områden som omfattas av lagen<br />
om särskild förköpsrätt i turistkommuner.<br />
Partistyrelsen anser att problemet är löst genom beslutad begränsningsregel.<br />
Så är inte fallet. Regeln hjälper inte låg- och medelinkomsttagare,<br />
utan där slår systemet fortfarande fel. Det kan inte vara rimligt att<br />
fastighetens värde ska sättas utifrån vad förmögna människor anser sig<br />
kunna spendera för att några veckor under sommaren få njuta i våra kustkommuner.<br />
Vi andra ska ju bo där hela året.<br />
Jag yrkar bifall till motion 951 och hoppas att partistyrelsen, oavsett<br />
kongressens beslut, slutar låta sig drivas av borgarna och den allmänna<br />
opinionen och i stället återigen genomlyser hela problematiken för att få<br />
en långsiktig och bred politisk lösning och att denna lösning innehåller<br />
att en del av fastighetsskatten går direkt till berörd kommun. Det skulle<br />
ge en större acceptans för skatten – förutom att det skulle bli svårare för<br />
borgarna att avskaffa en god inkomstkälla.<br />
Bo Gustafs<strong>son</strong> Grip, Stockholms län: Ordförande, partivänner! Motion<br />
953 handlar om att fastighetsskatten ska avvecklas och att högre reavinstskatt<br />
i stället ska tas ut. Motionären uttalar att det är tveksamt om<br />
staten ska bidra till en högre boendekostnad genom beskattning i områden<br />
där kostnaderna redan är höga till följd av bristen på bostäder.<br />
Jag yrkar bifall till motionens andra attsats, ”att uppdra till kongressen att<br />
uppmana regeringen att omgående utreda frågan”. Ett alternativ är att kongressen<br />
beslutar att motionen ska anses besvarad med hänvisning till att<br />
regeringen i budgetpropositionen för år 2002 föreslagit att fastighetsskatten<br />
bör utredas på nytt. Delegationen från Stockholms län stöder mitt<br />
yrkande.<br />
Lydelsen i propositionen är: ”Enligt regeringens uppfattning bör fastighetsskatten<br />
utredas på nytt. Ett sådant utredningsuppdrag bör emellertid<br />
ges en annan inriktning än de många utredningar som tidigare<br />
behandlat denna fråga. En ny utredning bör ges möjlighet att pröva lösningar<br />
som kan innebära avsteg från nu gällande principer för fastighetsbeskattningen<br />
under förutsättning att de fördelningsmässiga konsekvenserna<br />
är acceptabla.”<br />
Det här ger intrycket att en kommande utredning ska få fria händer att<br />
pröva alla frågor som berör fastighetsskatten. Därför trodde jag att partistyrelsen<br />
skulle ompröva sitt yrkande om avslag. Men när partistyrelsen<br />
vidhåller sitt ställningstagande har man infört en begränsning för vad<br />
utredningen ska pröva. Då kan man fråga sig: Kommer det att bli fler<br />
begränsningar av vad utredningen får pröva när direktiven skrivs?<br />
Partivänner, tillåt en kommande utredning att vända på alla stenar vad<br />
gäller fastighetsskatten och rösta ja till mitt yrkande!
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland: Partivänner! Det gäller motion 967, som kan<br />
tyckas vara en teknisk motion. Det handlar om beskattning av kärnkraftsel.<br />
Det har ju fötts en ny skatteform på skattehimlen genom en<br />
politisk uppgörelse mellan socialdemokraterna och miljöpartiet i första<br />
hand. Tidigare har det varit så att kärnkraftsel, som är den enda produktionen<br />
av ström som är beskattad i Sverige i dag, haft en produktionsskatt.<br />
Men efter uppgörelsen skulle det innebära en effektskatt.<br />
Enkelt uttryckt kan man säga att är det så att ett kärnkraftverk är avställt<br />
men har en viss effekt som en tänkt produktion skulle kunna innebära,<br />
betalar man ju skatt för den produktion som inte sker.<br />
När man är statligt utsedd och sitter med i en lokal säkerhetsnämnd –<br />
sådana kom till efter folkomröstningen år 1982 – känns det en aning petigt<br />
när man kan få höra att man kanske ska betala 50 miljoner kronor mer från<br />
det kärnkraftverk vi har i vår kommun, Ringhals. Därför väckte vi vår<br />
motion om att den här effektskatten ska slopas men att produktionsskatten<br />
behålls, som för Ringhals gör 750 miljoner kronor. Det förslaget har<br />
man avslagit. Det har varit mycket pratande och kompromissande om en<br />
annan inriktning, och det har nu kommit andra skrivningar. Med tanke på<br />
de skrivningar som jag ställt mig bakom och som partistyrelsen har tagit<br />
förutsätter jag att motion 967 – med de skrivningar som nu finns vad gäller<br />
skatt samt att säkra basindustrins tillgång till el, liksom att vi lever i ett<br />
Europa med import av el och en avreglerad elmarknad – anses besvarad;<br />
detta med tanke på de skrivningar som kom fram i går.<br />
Gun Lindell,Kronoberg: Partivänner! Det gäller frågan om huruvida villkoren<br />
mellan olika upplåtelseformer ska vara neutrala och likformiga.<br />
Det tog vi ju beslut om när vi tidigare i veckan pratade om allas rätt till<br />
en bra bostad.<br />
Jag yrkar att motion 604:1–2 ska anses besvarad.<br />
Också jag skulle vilja ta upp detta med likformigheten. Själv bor jag i<br />
en bostadsrättsförening. Bostadsrättsföreningar beskattas ju i dag olika<br />
beroende på om det är en förening för småhus eller för flerfamiljshus. För<br />
flerfamiljshus gäller skattesatsen 1 procent, och 0,5 procent gäller om det<br />
är fråga om en småhusförening. Det är inte vare sig rimligt eller trovärdigt<br />
att ha olika taxeringar för samma upplåtelseform. Av de bostadsrättsföreningar<br />
som byggdes under åren 1988–1992 var det många småhusföreningar<br />
som drabbades hårt av sänkningen av räntestöden.<br />
Jag skulle vilja ha ett svar från Bosse Ringholm om att detta inryms i den<br />
skrivning som gäller att det ska vara neutralt och likformigt. Bostadsrätter<br />
ute i landet är då inte liktydigt med de fantasipriser och spekulationer<br />
som främst berör storstäderna.<br />
I tisdags tog vi beslut om partiprogrammet, att bostaden är det fjärde<br />
benet i välfärden. Bostaden är det grundläggande i välfärden. Därför<br />
skulle jag i den framtida bostadspolitiken, liksom i fråga om pensionssystem<br />
och annat, vilja se en bred politisk enighet mellan partierna när<br />
det gäller att göra upp om detta. 173
174<br />
Lena Österlund, Västernorrland: Ordförande, partivänner! Jag skulle vilja<br />
börja med att avliva ett par myter om basindustrin. Den första myten är<br />
att basindustrin inte längre har så stor betydelse för sysselsättningen<br />
eftersom de nya jobben framför allt kommer i servicesektorn. Detta är<br />
faktiskt helt felaktigt. Det är visserligen riktigt att antalet direkt anställda<br />
i basindustrin minskar, men väldigt många kvalificerade arbeten inom<br />
servicesektorn är för sin existens helt beroende av basindustrin. Utan en<br />
stark basindustri har vi mycket svårt att utveckla en stark servicesektor.<br />
Den andra myten är att basindustrin är en omodern och miljöfarlig<br />
näringsgren med låg teknisk nivå. Ingenting kan vara mer fel. Den som<br />
har besökt ett modernt pappersbruk vet att det ligger mer avancerad teknik<br />
bakom framställningen av ett pappersark än av exempelvis en mobiltelefon.<br />
Jag säger detta därför att jag vill påminna om att vi måste vara<br />
mycket rädda om basindustrin eftersom den har oerhört stor betydelse<br />
för landets sysselsättning och ekonomi och därmed också för Sveriges<br />
välfärd.<br />
Mot den bakgrunden yrkar jag bifall till motion 991:1 och 3 och att<br />
motion 991:2 ska anses besvarad.<br />
Conny Fogelström,Stockholms län: Fru ordförande, partikamrater! Det är<br />
dyrt att bo. I nya hyreshus kan det till och med vara hutlöst dyrt att bo.<br />
Under 1990-talet har boendekostnaderna stigit kraftigt. För många hushåll,<br />
inte minst för barnfamiljerna, går en orimligt stor del av lönen till<br />
boendet. Det är faktiskt inte ovanligt i dag att boendekostnaderna, speciellt<br />
för ensamstående, uppgår till 50 procent av den disponibla inkomsten.<br />
Därför tycker jag att det känns mycket bra att vi på torsdagskvällen<br />
kunde slå fast ett antal principer om att det ska bli billigare att bo. Det<br />
ska också bli billigare att bygga nytt. Vi beslutade om ett omfattande<br />
ombyggnadsprogram för att komma till rätta med de brister som finns i<br />
allmännyttan och i miljonprogrammets områden. Det nya investeringsbidraget<br />
har visat sig få fart på byggandet igen, speciellt byggandet av<br />
hyresrätter.<br />
Bostaden är en social rättighet. Alla har rätt till en god bostad till en<br />
rimlig kostnad. Boendet är jämte vården, skolan och omsorgen fjärde<br />
benet i vår välfärdspolitik. Det här är tunga principer, viktiga principer,<br />
som vi har att leva upp till. Boendet kommer att bli en stor del av valrörelsen.<br />
Som en konsekvens av de här besluten och framför allt som en konsekvens<br />
av beslutet i torsdags att bifalla motion 591 från Marie-Louise<br />
Rönnmark, Västerbotten, om vikten av neutralitet mellan upplåtelseformerna<br />
måste detta få en konsekvens för motion 604. Jag anser alltså att<br />
motion 604:2–3 från Malmö därmed måste anses besvarad.<br />
Robert Sten, Gävleborg: Jag blev mycket glad när jag hörde Bosse<br />
Ringholms inledningsanförande. Egentligen gick jag upp i talarstolen för
att få en prioriteringsordning när det gäller uppläggningen. Nu säger<br />
Bosse Ringholm här att först kommer välfärden och sedan skattesänkningarna.<br />
Med en sådan definition drar jag tillbaka mitt tilläggsyrkande.<br />
Jag har emellertid ytterligare ett yrkande och det kommer jag inte att<br />
dra tillbaka. Ord har betydelse. Om jag säger att jag tillhör Sveriges<br />
största <strong>fre</strong>dsrörelse har ni en klar bild av vad jag pratar om. Om jag sedan<br />
säger att jag i själva verket menar att jag är reservofficer i Försvarsmakten<br />
ändras bilden lite grann, och kanske ganska ordentligt. Ord har alltså<br />
betydelse.<br />
När jag tjänstgjorde i flottan var jag övertygad om att vad jag gjorde var<br />
att jag var ubåtsjaktsofficer. Tio år senare upptäckte jag att jag i själva<br />
verket åkte ”plåtschabrak” och jagade iller. Det var inte utan viss förvåning<br />
som jag upptäckte det…<br />
Ord har betydelse, även om det är små förändringar och även om det<br />
hela kan uppfattas som semantik. Därför yrkar jag att meningen ”Om<br />
den ekonomiska utvecklingen medger det sänker vi gärna skatterna.” förändras<br />
till: Om den ekonomiska utvecklingen medger det kan vi sänka<br />
skatterna.<br />
När jag snart kommer ut i valrörelsen vill jag inte ägna de första tio<br />
minuterna åt att förklara varför vi när välfärden behöver byggas upp<br />
gärna sänker skatterna.<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Ordförande, partikamrater! I onsdagens förhandlingar<br />
var Leif Pagrotsky och jag överens om en skrivning på sidan<br />
34, rad, 12, i riktlinjerna. Men den vakna kongressordföranden fann att<br />
det avsnitt där vi var överens om skrivningen skulle hamna under dagens<br />
avsnitt och Bosse Ringholm. Leif skulle därför via sin sekreterare informera<br />
Bosse om detta, men kommunikationerna fungerade inte. Nu har<br />
jag med kongressordförandens hjälp fått ett utdrag ur förslags- och<br />
beslutsprotokollet från onsdag den 7 november. Där framgår klart att<br />
föredragande Leif Pagrotsky framför följande: ”Jag har ett förslag till formulering<br />
att föra in på sidan 34, rad 12: Intäkterna från en sådan skatt<br />
kan exempelvis gå till FN:s verksamhet i tredje världen.”<br />
Leif fortsatte: ”Jag menar att det är helt i linje med vad Sven-Erik Sveed<br />
föreslår. Därför yrkar jag avslag på hans motion, som i stället tillgodoses<br />
med en skrivning på nämnda plats i riktlinjerna.”<br />
Leif var i sitt samtal tydlig kring att denna skrivning i dag skulle vara<br />
partistyrelsens förslag. Jag yrkar därför inte längre bifall till min motion,<br />
utan jag yrkar i stället bifall till föredragande Leif Pagrotskys förslag till<br />
skrivning i riktlinjerna.<br />
Marie-Louise Rönnmark, Västerbotten: Partivänner! Jag måste erkänna<br />
att jag innan jag åkte till kongressen var väldigt fundersam kring hur det<br />
skulle gå att börja med temagrupperna, som kändes väldigt flytande, och<br />
175
176<br />
sedan prata om partiprogram, riktlinjer och motioner. Men i dag kan jag<br />
konstatera att det här är den bästa kongress jag varit på. Politik handlar<br />
ju om att först ta ut de stora dragen och lyfta ned det hela i riktlinjerna.<br />
Sedan börjar man diskutera de konkreta frågorna i motioner och<br />
motionssvar. I och med det har vi fått en större tydlighet om vad vi vill<br />
med vår politik.<br />
Speciellt glad är jag över bostadspolitiken. När vi i torsdags fattade<br />
beslut om min motion, som jag försvarade och som gäller neutralitet i<br />
upplåtelseformerna, bestämde vi att satsen om neutralitet skulle bifallas.<br />
Konsekvensen av det, neutralitet i beskattningen mellan äganderätt,<br />
bostadsrätt och hyresrätt, betyder att jag ställer mig bakom Conny<br />
Fogelströms yrkande, som är väldigt klokt. Det gäller alltså att motion<br />
604:2–3 ska anses besvarad. Därmed blir det kongruens mellan de olika<br />
beslut som vi hittills har fattat. Nu handlar det bara om att socialdemokratin<br />
kan förklara vad som menas med alla de här besluten.<br />
Arne Kjörnsberg, partistyrelsens föredragande: Jag ska gå igenom yrkandena<br />
i samma ordning som de redovisats på talarlistan.<br />
Jan-Olof Lars<strong>son</strong>,Bohuslän, talade om åretruntboende kontra dem som<br />
till höga priser köper vil<strong>lor</strong> i våra kustområden, framför allt i Stockholms<br />
skärgård och i Bohuslän. Jan-Olof Lars<strong>son</strong> tycker att vi borde behandla<br />
åretruntboende och sommargäster på olika sätt. Flera utredningar har<br />
tittat på den möjligheten men kommit fram till att det skulle bli väldigt<br />
stora problem med geografisk avgränsning. Det skulle ge utrymme för<br />
fiffel och båg genom att man kunde skriva sig som åretruntboende men<br />
bo i huset bara på sommaren. Det finns en mängd sådana hakar. Man har<br />
därför kommit fram till att man hellre bör ha gemensamma regler över<br />
hela landet.<br />
Där kommer begränsningsregeln in. När människor får sina siffror<br />
nästa år kommer väldigt många att upptäcka att de får sänkt fastighetsskatt<br />
i de berörda områdena. Begränsningsregeln innebär att man<br />
behöver betala högst 5 procent av hushållets inkomst i fastighetsskatt. Jag<br />
noterade att Bosse Ringholm vid ett tillfälle deltog i ett radioprogram och<br />
inledningsvis fick en massa skäll av en man som ringde in från Bohuslän.<br />
Bosse började fråga om sifferuppgifter, och det visade sig att mannen<br />
skulle få en nästan dramatisk sänkning av sin fastighetsskatt. När Bosse<br />
förklarade det för mannen blev denne väldigt häpen. Vi har här ett<br />
informationsproblem.<br />
Jag yrkar avslag på Jan-Olof Lars<strong>son</strong>s förslag.<br />
Bo Gustafs<strong>son</strong> Grip vill att vi ska, som han uttrycker det, förutsättningslöst<br />
utreda att slopa fastighetsskatten och ersätta den med en reavinstsskatt<br />
vid försäljning av fastigheten. Partistyrelsen yrkar avslag på<br />
detta. Skälen till detta är följande:<br />
Det skulle verkligen ge möjligheter till pengar under bordet. Det skulle<br />
nästan vara att uppmana till skattefusk och fiffel och båg på olika sätt.
Man skulle få fiktiva värden vid överlåtelse mellan olika generationer.<br />
En sådan reavinstsskatt skulle av människor uppfattas som konfiskatorisk.<br />
För att vi ska få in ungefär lika mycket pengar från detta område, det<br />
vill säga drygt 20 miljarder, skulle det krävas en reavinstsskatt på minst<br />
70–80 procent. Att gå ut i valrörelsen och förklara för människor varför<br />
de ska betala 80 procent i reavinstsskatt på försäljningen av en fastighet<br />
är inte världens enklaste uppgift. Partistyrelsen avråder bestämt från<br />
detta. Därför yrkar jag avslag på det förslaget.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland, tog upp den tekniskt speciella kärnkraftsskatten.<br />
Han förklarade att även om ett kärnkraftverk är avstängt, vilket<br />
kärnkraftverken ganska ofta är, får ägaren ändå betala skatt för det. Kaj<br />
Bernts<strong>son</strong> ville att motionsyrkandet om detta skulle anses besvarat. Jag<br />
instämmer i Kaj Bernts<strong>son</strong>s förslag.<br />
Gun Lindell, Kronoberg, vill ha ett klargörande av vad skrivningarna<br />
om likformighet innebär. Det klara beskedet från partistyrelsen är att de<br />
går ut på att det ska vara neutralitet mellan olika upplåtelseformer.<br />
Lena Österlund, Västernorrland, har yrkat att motion 991:1 ska bifallas.<br />
Jag tycker att det är självklart och instämmer i Lena Österlunds förslag.<br />
Lena Österlund yrkar vidare att den andra attsatsen ska anses besvarad.<br />
Eftersom det är samma förslag som partistyrelsen har lagt fram är vi<br />
överens på den punkten. Till den tredje attsatsen återkommer vi under<br />
nästa avsnitt, där Kjell Lars<strong>son</strong> och Anneli Hulthén är föredragande.<br />
Conny Fogelström, Stockholm, och Marie-Louise Rönnmark, Västerbotten,<br />
yrkar att motion 604:2-3 ska anses besvarade. Jag instämmer i<br />
detta. Jag noterar samtidigt Marie-Louise Rönnmarks re<strong>son</strong>emang om<br />
temagruppen. Jag delar där hennes uppfattning. Vi får väl alla på samma<br />
sätt utvärdera detta sätt att arbeta. Jag tycker att det var bra, och jag tror<br />
att det kan utvecklas ännu mer till kommande kongress; detta sagt mer<br />
inom parentes.<br />
Robert Sten har dragit tillbaka det ena av sina yrkanden, men han har<br />
understrukit att han minsann inte vill dra tillbaka det andra yrkandet. I<br />
meningen ”Om den ekonomiska utvecklingen medger det sänker vi<br />
gärna skatterna, men då på ett sätt som gynnar rättvisa” vill Robert Sten<br />
stryka ordet ”gärna”. Jag måste erkänna att jag inte tycker att det är några<br />
problem med att ändra bestämmelser om fackföreningsavgifter och den<br />
tekniska metoden vid skattereduktion. Jag använder gärna den tekniska<br />
metoden skattereduktion för att åstadkomma det som jag vill, att en del<br />
av fackföreningsavgiften ska vara avdragsgill.<br />
Detta talade Bosse Ringholm om i sitt stora tal i onsdags. Det är faktiskt<br />
en skattesänkning, och jag vill gärna vara med om att sänka skatten för<br />
kommuner och landsting för att vi på det sättet ska kunna anställa fler<br />
människor och öka välfärden. Jag vill också gärna kompensera för egenavgifterna.<br />
För det första tycker vi inte om dem av principiella skäl. För<br />
det andra är de orättvisa därför att de är mer värda för den som tjänar<br />
mycket pengar och ligger ovanför brytpunkten.<br />
177
178<br />
Jag vill också som ledamot av skatteutskottet gärna vara med om att se<br />
till att pensionärerna nästa år får sänkt skatt, till och med de pensionärer<br />
som i enlighet med innovationen med negativ skatt inte betalar någon<br />
skatt alls. Det är ju något alldeles fantastiskt: De betalar inte skatt, men<br />
vi betalar in pengar på deras skattekonto, det vill säga negativ skatt. Det<br />
är nästan lika listigt som det här med negativ tillväxt, men jag tycker att<br />
negativ skatt är bättre.<br />
Icke desto mindre: Jag tar gärna bort ordet ”gärna”, för jag vill gärna<br />
göra Robert glad. Därför: bifall till hans förslag.<br />
Jag yrkar till sist bifall till förslaget från Sven-Erik Sveed. Det är riktigt<br />
att Leif Pagrotsky uttalade sig så innan han åkte till Qatar. Sedan dess har<br />
frågan formellt blivit överflyttad till det här avsnittet, men jag skulle inte<br />
drömma mot att gå emot vare sig Sven-Erik Sveed eller Leif Pagrotsky.<br />
Jan-Olof Lars<strong>son</strong>,Bohuslän: Arne Kjörnsberg är orolig för att det ska fiffel<br />
och båg om vi delar upp skatten på åretruntboende och på fritidsboende.<br />
Det borde inte vara något problem eftersom vi redan har en lagstiftning<br />
som täcker in en sådan uppdelning. Det finns också många andra länder<br />
som har klarat det här på ett bra sätt. Jag tror att man mycket noga skulle<br />
överväga saken innan man skriver sig i kustkommunen. Kommunalskatt<br />
och andra kostnader ligger bra mycket högre där än i många glesbygder.<br />
Jag tror inte att du behöver vara rädd för fiffel och båg. Jag tror att det är<br />
mycket lätt att genomföra en differentiering av fastighetsskatten.<br />
Bo Gustafs<strong>son</strong> Grip,Stockholms län: När vi i arbetarkommunen tillstyrkte<br />
motionens andra attsats om utredning gjorde vi det därför att vi ville se<br />
på fastighetsskattens konstruktion. Den slår väldigt knepigt. Man kan i<br />
tillväxtområdena ha flera hundra procent högre kostnader än i jämförbara<br />
bostäder i landet i övrigt.<br />
Inte heller intäkternas storlek är en helig fråga. Vår finansminister<br />
lyckades ju sänka procentsatsen för fastighetsskatten från 1,2 till 1,0 procent<br />
innan denna ens var genomförd. Jag yrkar bifall till förslaget om<br />
utredning.<br />
Arne Kjörnsberg, partistyrelsens föredragande: Jan-Olof Lars<strong>son</strong>s förslag<br />
att ha olika fastighetsskatt för åretruntboende och för sommargäster<br />
innebär i motsats till begränsningsregeln att inkomsttagare i mycket höga<br />
inkomstlägen skulle få sänkt fastighetsskatt på grund av åretruntboende.<br />
Det skulle till exempel gälla för Volvochefen Leif Johans<strong>son</strong> i Göteborg.<br />
Om han skriver sig i Marstrand, där han har en mångmiljonvilla, skulle<br />
han få sänkt fastighetsskatt på grund av åretruntboende. Vi tycker att det<br />
är fel, också fördelningsmässigt. Därför menar vi att begränsningsregeln<br />
är ett bättre instrument.<br />
När Bosse Ringholm först talade om begränsningsregeln utgick han från<br />
6procent av hushållsinkomsten, men under beredningens gång, under
arbetet i partistyrelsen och under förberedelserna för kongressen kom<br />
Bosse Ringholm och hans medarbetare fram till att gränsen borde gå vid 5<br />
procent. Detta kan man alltid diskutera, men jag har den bestämda övertygelsen<br />
att det skulle vara alldeles för stora problem med Jan-Olofs sätt<br />
att klara det här. Dessutom skulle det bli orättmätiga sänkningar för dem<br />
som tjänar mycket pengar. Därför vidhåller jag mitt avslagsyrkande.<br />
Detsamma gäller, Bo Gustafs<strong>son</strong> Grip, förslaget att man i stället skulle<br />
ta in pengarna via en reavinstsskatt. Vi skulle då få jättelika problem.<br />
Varför skulle vi ha<br />
80 procents reavinstskatt på fastigheter men 30 procent på inkomster<br />
från börsen? Jag skulle inte förmå att förklara det. Jag är övertygad om att<br />
det är fel väg, allt under förutsättning att vi vill ha in lika mycket pengar.<br />
Fastighetsskatten ger per år nästan exakt lika mycket som barnbidraget<br />
till landets alla barn kostar. Vi har inte råd med att bli av med de pengarna,<br />
om vi ska kunna behålla barnbidraget eller något annat viktigt som<br />
kostar lika mycket.<br />
Visst kan man säga att detta kan utredas, men vi skulle då skapa förhoppningar<br />
och sätta i gång spekulationer. Jag vidhåller därför partistyrelsens<br />
avslagsyrkande i denna del.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 132, 604:2-3, 608:1, 610:1,<br />
616:5, 625:1-2, 626:1, 631:2, 856:6, 940, 941, 942, 943, 944, 945, 946,<br />
947, 948, 949, 950, 951, 952, 953:1-2, 954, 955, 956, 957, 958, 959, 960,<br />
961, 962, 963:1-2, 964:1-2, 965:1-2, 966, 967, 968:1-4, 969, 970:1-2,<br />
971, 972, 973:1-6, 974, 975:4-5, 976:4-5, 977:4-5, 978:4-5, 979:4-5,<br />
980:4-5, 981:4-5, 982:4-5, 983:4-5 och 991:1<br />
att bifalla motionerna 964:2, 965:1, 972 och 974,<br />
att avslå motion 604:3, 610:1, 616:5, 625:1-2, 626:1, 940, 944, 945, 946,<br />
947, 948, 949, 950, 951, 953:1-2, 954, 955, 956, 957, 958, 959, 960,<br />
961, 962, 963:1-2, 964:1, 965:2, 967, 968:2-4, 970:1-2, 971, 973:2-4,<br />
975:4, 976:4, 977:4, 978:4, 979:4, 980:4, 981:4, 982:4 och 983:4,<br />
att anse motionerna 132, 604:2, 608:1, 631:2, 856:6, 941, 942, 943,<br />
952, 966, 968:1, 969, 973:1 och 5-6, 975:5, 976:5, 977:5, 978:5,<br />
979:5, 980:5, 981:5, 982:5, 983:5 och 991:1 besvarade med hänvisning<br />
till utlåtandet.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 33-34, avsnittet<br />
Rättvisa skatter, inklusive förslag till ändringar med anledning av temagruppen:<br />
”Rättvisa skatter<br />
Vi socialdemokrater accepterar skattesänkningar om de finansieras ur<br />
de ökade resurser tillväxten skapar, men aldrig om de äventyrar välfärden.<br />
179
180<br />
Om den ekonomiska utvecklingen medger det, sänker vi gärna skatterna<br />
– men på ett sätt som gynnar rättvisan. Löntagarnas uppoffringar under<br />
de svåra år som vi har bakom oss ska inte användas till att finansiera<br />
skattelättnader för höginkomsttagare.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Jan-Olof Lars<strong>son</strong>,Bohuslän: Bifall till motion 951.<br />
Bo Gustafs<strong>son</strong> Grip,Stockholms län: Bifall till motion 953:2.<br />
Kaj Bernts<strong>son</strong>, Halland: Yrkar att motion 967 ska anses besvarad.<br />
Lena Österlund, Västernorrland: Bifall till motion 991:1 och 3. Yrkar att<br />
motion 991:2 ska anses besvarad.<br />
Conny Fogelström, Stockholms län: Yrkar att motion 604:2-3 ska anses<br />
besvarad.<br />
Robert Sten, Gävleborg: Ändring sidan 33, rad 40: ”Om den ekonomiska<br />
utvecklingen medger det, kan vi sänka skatterna – men då på ett sätt som<br />
gynnar rättvisan.”<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Tillägg sidan 34, rad 12: ”Intäkterna från en<br />
sådan skatt kan exempelvis gå till FN:s verksamhet i tredje världen.”<br />
Marie-Louise Rönnmark, Västerbotten: Bifall till Conny Fogelströms<br />
yrkande.<br />
Arne Kjörnsberg, partistyrelsens föredragande: Bifall till Kaj Bernts<strong>son</strong>s<br />
yrkande angående motion 967, Conny Fogelströms yrkande över motion<br />
604:2-3 samt Lena Österlunds yrkande över motion 991 – dock med<br />
tillägget att tredje attsatsen flyttas till avsnittet Bruka utan att förbruka.<br />
Avslag på Jan-Olof Lars<strong>son</strong>s yrkande över motion 951 samt på Bo<br />
Gustafs<strong>son</strong> Grips yrkande över motion 953:2.<br />
Bifall till Robert Stens och Sven-Erik Sveeds tilläggsyrkanden i riktlinjerna.<br />
I övrigt bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 951,
att anse motion 967:1 besvarad,<br />
att anse motion 604:2-3 besvarad,<br />
att bifalla motion 991:1,<br />
att anse motion 991:2 besvarad,<br />
att flytta motion 991:3 till avsnittet Bruka utan att förbruka,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
16.3.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Robert Stens ändringsyrkande sidan 33, rad 40,<br />
att bifalla Sven-Erik Sveeds tilläggsyrkande sidan 34, rad 12,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 33-34, avsnittet Rättvisa skatter, inklusive förslag<br />
till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.6.3 och 16.2 var därmed<br />
avslutad.<br />
Sekreterare: Madelén Pers<strong>son</strong> och Marie Martins<strong>son</strong><br />
Dagordningens punkt 10.6.4<br />
Bruka utan att förbruka<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 34-36)<br />
Dagordningens punkt 16.3<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Bruka utan att förbruka<br />
(Häftena M8, sidorna 63-127 och U8, sidorna 30-42)<br />
Föredragande: Kjell Lars<strong>son</strong> och Anneli Hulthén<br />
Ordningsfråga<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Inledning av Anneli Hulthén<br />
Anneli Hulthén,partistyrelsens föredragande: Vi hade hoppats få se miljöministern<br />
i talarstolen. Han har varit i Marrakesch och gjort allt vad han<br />
181
182<br />
har kunnat för att ta sig hit men inte lyckats komma i tid eftersom kongressen<br />
arbetat så snabbt. Jag vet att han väldigt gärna hade velat vara<br />
här. Kanske får vi höra honom säga något om resultatet i Marrakesch. Jag<br />
såg på text-TV i morse att det har gått hyggligt bra och att man lyckats<br />
lösa några av de problem som fanns kvar från det förra mötet.<br />
Vi har diskuterat med dem som har synpunkter och krav på riktlinjer<br />
och motioner, och vi föreslår från partistyrelsen några förändringar i riktlinjerna.<br />
Jag ska föredra dem nu. Det är inte säkert att de som varit med<br />
i diskussionerna är nöjda med det som vi skriver, men det är möjligt att<br />
återkomma senare i debatten till det.<br />
På sidan 34, rad 42 har vi ett tillägg efter den första meningen ”Vi<br />
måste lära oss att bruka utan att förbruka.” Där vill vi ha följande formulering:<br />
”Grundläggande är att hållbara konsumtions- och produktionsmönster<br />
utvecklas. Den ekologiska omställningen är vår tids största<br />
samhällsförändring, som bland annat ställer krav på en förändrad livsstil.”<br />
Jag vet att det föreligger ett förslag med ett mer poetiskt uttryckssätt,<br />
men vi har gjort en mer normal skrivning i partistyrelsedokumentet.<br />
På sidan 35, rad 22 föreslår partistyrelsen följande nya tillägg, som<br />
delades ut redan i går (ingår i förslag till förändringar efter temagruppen):<br />
”Klimatpolitiken är prioriterad. Vi ska formulera en ambitiös politik<br />
med minskade svenska utsläpp av växthusgaser för att understryka<br />
vikten av att tidigt möta den utmaning som hotet om klimatförändringar<br />
utgör.” Jag hoppas att alla förstår att vi därmed fortsätter den ambitiösa<br />
politik på området som vi redan har påbörjat.<br />
På sidan 35, rad 34 föreslår vi följande nya tillägg (ingår i förslag till<br />
förändringar efter temagruppen): ”Genom framtidsinriktade satsningar<br />
har Sverige fått en världsledande position inom till exempel solcellsforskning.<br />
Energiomställningen ger Sverige en unik möjlighet att driva<br />
utvecklingen av ny teknik för förnyelsebar energiproduktion.”<br />
På sidan 35, rad 45 föreslår vi följande tillägg, som jag hoppas ska till<strong>fre</strong>dsställa<br />
alla som har anfört synpunkter på nya miljövänliga och förnybara<br />
drivmedel: ”Användning av nya miljövänliga fordon ska stimuleras<br />
och utvecklingen av förnybara drivmedel påskyndas genom en strategi<br />
som omfattar såväl skattemässiga frågor som juridiska hinder. Denna<br />
strategi kan vara drivande för teknisk och industriell forskning.”<br />
Man kan till exempel använda inblandning av alkohol i bränslen, det<br />
kan vara fråga om biogas eller någonting annat. Vi hoppas att alla kan<br />
känna sig nöjda med denna skrivning. Vi har med den understrukit att vi<br />
vet att det här också finns en potential för att öka sysselsättningen i<br />
områden som i dag inte har överskott på den varan.<br />
Jag vet inte om man blir lika nöjd med följande tilläggsförslag från partistyrelsen<br />
på sidan 36, rad 7: ”Existerande kunskap ska tas till vara i detta<br />
arbete samtidigt som forskning på området biologisk mångfald prioriteras.<br />
Marina centrum är centrala för övervakning och forskning rörande
havsmiljön.” Jag kan väl också säga: ingen nämnd och därmed inte heller<br />
någon glömd.<br />
På sidan 36, rad 38 handlar det om att den energiintensiva industrins<br />
behov inte ska äventyras. Vi har kommit överens om att denna skrivning<br />
ska ersättas med (ingår i förslag till förändringar efter temagruppen):<br />
”Sveriges basindustri utgör en viktig grund för sysselsättningen och ska<br />
verka under konkurrenskraftiga villkor.”<br />
Arne Kjörnsberg lämnade över motion 991:3 till behandling under detta<br />
avsnitt. Vi har beslutat att ändra besvarandeyrkandet till ett yrkande om<br />
bifall. Vi tycker att motionen därmed har fått en hyfsad behandling.<br />
På sidan 35, rad 9 har vidare följande förslag framförts: ”Skatter, avgifter<br />
och bidrag ska anpassas tillsammans med ekonomiska styrmedel för<br />
att stimulera hållbar utveckling.”<br />
Vi tycker att det är okej, och därför yrkar vi från partistyrelsen bifall till<br />
det.<br />
Någon har vidare velat göra följande tillägg på sidan 35, rad 34: ”till<br />
exempel vindkraft”. Partistyrelsen yrkar avslag på det. Vi tycker att den<br />
skrivning som vi föreslår är tillräckligt tydlig.<br />
Debatt<br />
Leif Lindholm, Västernorrland: Låt mig efter denna föredragning först<br />
dra tillbaka mitt förslag om bifall till motion 984 och yrka bifall till partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Sverige är ett litet land, så litet att vi kan diskutera bara en fråga i taget,<br />
särskilt när det gäller miljö- och energifrågor. Sverige är också så litet att<br />
vi bara kan ha ett svar på varje fråga. Men det känns som om vi äntligen<br />
har fått en helhetssyn på ett viktigt område.<br />
Förutom att yrka bifall till partistyrelsens förslag till beslut vill jag<br />
understryka följande mening i partistyrelsens utlåtande över motion 984:<br />
”När det gäller introduktionen av biobränslen har utvecklingen varit<br />
mindre konsekvent.” Detta kan vi som har varit inblandade i projektet<br />
med etanoldrivna fordon sannerligen bekräfta. Det har fram till i dag<br />
nästan känts som om den tillämpade strategin har varit att bästa sättet att<br />
undvika misstag är att avstå från handling. Men äntligen har vi blivit tydliga.<br />
Vi har lärt oss någonting av hur man en gång i tiden behandlade<br />
vindkraften. När behovet uppstod hade man exporterat både kunnandet<br />
och produktionsresurserna.<br />
Frågor av den här typen måste behandlas i ett sammanhang. Det handlar<br />
om forskning och utveckling, om näringspolitik och om miljöfrågor.<br />
Sverige ska vara en nation som baserar sitt välstånd på högteknologi<br />
och kunskap. Det är därför som det känns skönt att äntligen kunna citera<br />
Helga Henschen,rykande aktuell från 1970-talet. När jag läser riktlinjerna<br />
känns det verkligen som att ”min gröna dröm är röd”. Jag yrkar bifall till<br />
partistyrelsens förslag.<br />
183
184<br />
Bert Öhlund, Västerbotten: Partikamrater! Efter Anneli Hulthéns föredragning<br />
vill jag göra en kommentar som gäller vår motion 984,<br />
Transportsektorn ska bidra till att minska utsläppen. Anneli Hulthén föreslår<br />
ett tillägg som slutar med: ”Denna strategi kan vara drivande för teknisk<br />
och industriell utveckling.” Det borde naturligtvis stå ”ska”, det vill<br />
säga ”Denna strategi ska vara drivande för teknisk och industriell utveckling.”<br />
Men jag ska inte vara kitslig i dag. Med anledning av detta tillägg kan<br />
jag tänka mig att dra tillbaka mitt yrkande och i stället yrka bifall till partistyrelsens<br />
förslag, att motion 984 ska anses besvarad.<br />
Åke Elias<strong>son</strong>, Halland: Partivänner! Kärnkraften ska avvecklas. Reaktorerna<br />
ska tas ur drift en efter en. Stora satsningar måste göras för att få<br />
fram ny teknik och ta hand om innovationer och resultat från forskning<br />
och utveckling.<br />
Energiomställningen ger oss en unik möjlighet att utveckla nya produkter<br />
för utbyggnad av förnyelsebar energi. Vindkraft som marginellt<br />
bidrar till energiförsörjningen i Sverige och som de flesta svenskar fnyser<br />
lite föraktfullt åt ger exportinkomster och sysselsättning för cirka 20 000<br />
per<strong>son</strong>er – i Danmark.<br />
Vätgastekniken är på frammarsch som ett miljövänligt förnyelsebart<br />
energisystem. Det handlar om uppvärmning, drivmedel och produktion<br />
av el med ett helt nytt systemtänkande. Ångströmslaboratoriet i Uppsala<br />
är världsledande på solcellsforskning för produktion av el. Vi måste se till<br />
att konstruktion och tillverkning av produkter hamnar i Sverige. Kanske<br />
kan 30 000–40 000 per<strong>son</strong>er arbeta inom denna sektor om 20–30 år.<br />
Men då måste vi agera nu.<br />
Jag har återtagit mitt yrkande. Det är väl tillgodosett genom det omarbetade<br />
förslag som föredraganden har redogjort för. Jag yrkar bifall till det.<br />
Jonny Bengts<strong>son</strong>, Kalmar län: Kongressdeltagare! Det här handlar om<br />
marina center i Sverige. De ska ansvara för forskning, utbildning, miljö,<br />
miljöövervakning och information inom sina geografiska områden. En<br />
av deras uppgifter är att tillsammans med ansvariga myndigheter medverka<br />
i den vetenskapliga utformningen av miljökontrollprogram.<br />
En annan uppgift är att de ska bedriva och främja utbildning samt att<br />
verka för kunskapsuppbyggnad inom det marina miljöområdet. Man ska<br />
informera om forsknings- och utbildningsverksamhet med anknytning<br />
till Östersjön samt informera om Östersjöns miljömässiga status.<br />
Vi tycker därför att ett marint centrum bör byggas upp för södra<br />
Östersjön. Det finns i dag ett i Umeå som arbetar med Bottenviken, ett<br />
i Stockholm som ska arbeta med Ålands hav och Östersjön ned till Skåne<br />
och på västkusten finns det ett i Göteborgsområdet.<br />
Av den anledningen bör det byggas upp ett marint centrum för södra<br />
Östersjön. Till Anneli Hulthén vill jag säga att det inte kan vara fel att<br />
peka ut ett så pass stort område som södra Östersjön utgör.
Det här problemet belyste också Jan-Olof Lars<strong>son</strong> från Bohusläns partidistrikt<br />
när han tog upp problem med gifter i havet i sitt hemområde.<br />
Jag yrkar därför, till skillnad från partistyrelsen, att det ska göras ett<br />
tillägg i riktlinjerna på sidan 36, rad 7: ”Allt måste göras för att möta<br />
hoten mot den marina miljön. En av dessa åtgärder bör vara att skapa ett<br />
marint centrum för södra Östersjön. Åtgärder måste också vidtas för att<br />
bemöta hoten mot fiskbestånden. Odling och utsättning av fisk bör prövas<br />
i större skala.”<br />
Peter Egardt, Dalarna: Ordförande! Partivänner! Precis som det anges i<br />
riktlinjerna måste arbetet med att bevara den biologiska mångfalden<br />
fortsätta. Jag tycker dock att vi i Sverige har använt för lite av den biologiska<br />
kunskap som finns till förmån för andra intressen när vi har gjort<br />
våra avvägningar.<br />
Några tråkiga exempel på detta är drivgarnsfisket i Östersjön som fortfarande<br />
bedrivs och som hotar den enda valart vi har i våra närvatten,<br />
nämligen tumlare.<br />
Det är samma sak med den vilda laxen i Östersjön. Biologerna har i<br />
många år pekat på hur man måste arbeta för att rädda den arten. Den är<br />
rödlistad sedan minst tio år tillbaka, och ändå kan man inte styra fisket<br />
på ett bättre sätt.<br />
Den kustnära torsken är i stort sett utrotad vid den svenska västkusten.<br />
Biologerna har i många år pekat på att det fiske som bedrivs icke är ekologiska<br />
hållbart. Men ansvariga myndigheter har inte reagerat.<br />
Detta är några exempel som visar att vi måste bli bättre på att använda<br />
biologisk kunskap inför olika ställningstaganden. Därför har jag yrkat att<br />
en text om denna kunskap ska tas in i riktlinjerna, men jag tar tillbaka det<br />
yrkandet till förmån för det reviderade förslag som partistyrelsens föredragande<br />
nyss redogjorde för, nämligen att existerande kunskap bättre<br />
måste tas till vara och så vidare.<br />
Sven Britton,Stockholm: Hur är det möjligt att vara revolutionär i denna<br />
tid utan att vara terrorist och utan att kasta gatsten? Jo, det är mycket<br />
enkelt. Det kan man vara genom att vara återhållsam i sin konsumtion<br />
och sparsam för egen del med sina medel.<br />
Bosse Ringholm säger: ”Vi ska sänka skatterna, men då måste ni lova att<br />
konsumera mera.” Det är en rimlig begäran från honom med tanke på<br />
dagens politik. Men är den rimlig i ett längre perspektiv? Vår höga konsumtion<br />
är inte möjlig för jordens helhet. Det är inte möjligt att jordens<br />
många fattiga människor ens kommer upp i hälften av vår konsumtion.<br />
Det klarar inte jorden.<br />
Nu tycker ni kanske att en per<strong>son</strong> som inte är nationalekonom inte ska<br />
syssla med detta. Jag är bara läkare, men jag vet att en cell som kräver<br />
ständig tillväxt kallas för en cancercell, och den dödar till slut. Det tror<br />
jag att också den här politiken kommer att göra.<br />
185
186<br />
Men det finns en tillväxt som inte är miljöfarlig, och det är den andliga<br />
tillväxten. Jag tycker att vi i framtiden ska satsa mera på en andlig<br />
tillväxt med en materiell besinning. Jag är väldigt tacksam för att denna<br />
progressiva kongress och dess partiledning i år har skrivit in detta i sina<br />
politiska riktlinjer. Jag yrkar därför med stor tacksamhet bifall till den nya<br />
skrivningen i riktlinjerna.<br />
Ann-Britt Ek, Halland: Partivänner! Vi har bara en jord. Vi äger den inte<br />
utan lånar den bara av våra barn. Vi är skyldiga de kommande generationerna<br />
att förvalta deras arv på ett bättre sätt än vad vi hittills har gjort.<br />
Det står i förslaget till politiska riktlinjer på sidan 35 att klimatförändringarna<br />
är det största hotet mot mänsklighetens överlevnad. Det är en<br />
sanning som jag tror att vi alla är medvetna om, men vad gör vi åt detta?<br />
Det finns nationer i världen som tror att de har en egen jord som de<br />
oberoende av omvärlden kan göra vad de vill med. I denna talarstol har<br />
det under den här kongressen stått tre stora utländska ledare. Jag skulle<br />
gärna ha sett att en fjärde hade varit här, och ni kan nog gissa vem. Just<br />
det, George W Bush.Om han vore här nu skulle han få den här pennan av<br />
mig. Då skulle han kunna skriva under Kyotoavtalet.<br />
Om inte världens största nation gör det, hur ska vi då gemensamt<br />
kunna lösa klimatfrågorna? Det är i alla högsta grad en global fråga som<br />
vi alla måste ta på största allvar. Vi måste oförtrutet jobba vidare på att<br />
förmå dem att skriva under Kyotoavtalet och ta klimatfrågan på allvar.<br />
Det är något som jag vet att vår miljöminister, vår EU-kommissionär och<br />
våra andra miljöpolitiker på riksnivå gör.<br />
Vi ska inte bara ställa höga krav på den omgivande världen utan även<br />
på oss själva. Vi har kommit långt, men det finns mycket kvar att göra.<br />
Jag hade tänkt yrka att målet på 2 procent, som det står om på sidan<br />
35, skulle fördubblas till minst 4 procent med betoning på minst. Men<br />
jag tycker att partistyrelsens nya skrivning är bra, och jag yrkar bifall till<br />
den.<br />
Vidare vill jag lägga till det som Anneli Hulthén nämnde tidigare, nämligen<br />
”till exempel”. För mig gör det skillnaden mellan att öppna upp<br />
eller att stänga ute alternativa energislag. Om vi ska klara av en omställning<br />
måste vi ha en mångfald av förnyelsebar energi och stödja forskningen<br />
inom det området. Därför yrkar jag att orden ”till exempel” infogas<br />
på sidan 35, rad 34 mellan ”såsom” och ”vindkraft”.<br />
Jag yrkar även bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 997.<br />
Anna Berger Kettner,Broderskap: Skogsbaserade bioalkoholer kan bli en<br />
viktig förutsättning för möjligheten att uppfylla våra förpliktelser enligt<br />
Kyotoavtalet, att minska utsläppen av växthusgaser.<br />
Vi bör visa att vi är beredda som nation att gå före och själva klara av<br />
vårt åtagande. Men om vi utvecklar bioalkoholerna kan vi också bidra till
hela världens förmåga. Det förutsätter dock att vi utvecklar ett system för<br />
produktion som kan utgöra basen för att de två andra nödvändiga komponenterna<br />
i systemet – en fungerande distribution och bra fordon – kan<br />
utvecklas.<br />
Skogsbaserade bioalkoholer är alltså viktiga ur miljöaspekten, men de<br />
har också två andra viktiga aspekter. Den ena är att det är en produkt som<br />
kan bli en viktig del av tillväxten i stora och viktiga delar av vårt land där<br />
den kan produceras, särskilt om vi griper tillfället nu och får till stånd en<br />
produktion medan vi fortfarande har ett försteg.<br />
Dessutom behövs de skogsbaserade bioalkoholerna för att ge en bra<br />
miljö hemma på min gata i stan där bussarna kör.<br />
Av alla dessa skäl vill jag yrka bifall till partistyrelsens nya skrivning på<br />
sidan 35. Jag drar alltså tillbaka mitt bifallsyrkande till motionen.<br />
Till sist vill jag påminna om att man kan byta ut farliga petroleumbaserade<br />
produkter på fler områden än bussbränsle. Dagen till ära har<br />
både Elvy Söderström och jag viskoskläder på oss. Leve skogen!<br />
Anders Måns<strong>son</strong>,Skåne: Ordförande! Partikamrater! Jag vill börja med att<br />
yrka bifall till motion 1001.<br />
I min hemkommun och i flera andra kommuner i Sverige har man i<br />
dag ett långtgående återvinningssystem. I min hemkommun har vi sänkt<br />
restavfallsmängderna till en fjärdedel på två år. Och jag kan tala om att<br />
det rör sig om många ton.<br />
Detta måste vara den rätta vägen att gå vidare på mot ett långsiktigt<br />
ekologiskt samhälle. Men jag känner att vi i kommunen har svårt att stå<br />
emot uppfattningen att det i dag är en billigare lösning att elda upp avfallet.<br />
Det måste kosta mer att smutsa ned och att inte återvinna. Vi kan<br />
inte som i dag fortsätta att skjuta problemet framför oss. Om vi inte jämställer<br />
kostnaderna för att elda upp avfallet med ett långtgående återvinningssystem<br />
tror jag att det finns kommuner som av ekonomiska skäl<br />
tvingas till uppeldning om de inte får acceptans för sopsystemet. Det kan<br />
inte vara rätt väg.<br />
Lena Malm, Göteborg: Ordförande! Partivänner! Vi har höga ambitioner<br />
på miljöområdet för en hållbar utveckling, för barnens skull. Det tycker<br />
jag är viktigt. Det känns jättebra att vi ska vara ett föregångsland.<br />
Den biologiska mångfalden behöver skyddas för att vår livsmiljö inte<br />
ska likriktas. Detta måste gälla hela landet. Därför tycker jag att det<br />
känns otillräckligt att man i riktlinjerna bara nämner Östersjön.<br />
Jag har inget yrkande, men nog borde också fiskarna i Västerhavet och<br />
livsmiljön där värnas och skyddas.<br />
Det andra jag vill ta upp är transportfrågorna. Vi måste se till att<br />
utsläppen från transporterna – både de privata och de kommersiella –<br />
minskar kraftigt för att vi ska klara miljömålen. Det måste vara lättare<br />
och gå snabbare att få fram miljövänliga fordon, och det måste bli lättare<br />
187
188<br />
att hitta tankställen för dessa. Annars kommer konsumenterna, alltså vi<br />
själva, inte att välja sådana fordon.<br />
De juridiska hinder och andra regler som finns måste bort. Genom<br />
skattesystemet kan vi också stimulera till en omställning av bilparken.<br />
Jag tycker att partistyrelsens förslag till nya riktlinjer när det gäller<br />
detta är bra. Jag drar tillbaka mitt förslag till tillägg.<br />
Slutligen vill jag säga följande angående transporterna. Det finns en<br />
mening om att samverkan mellan olika transportslag ska förbättras och<br />
godstransporter överföras till mer miljövänliga alternativ. För mig som<br />
bor på Hisingen i Göteborg innebär det konkret att 80 procent av de<br />
godstransporter som går till hamnen – en hamn som är viktig för hela<br />
Norden – sker i dag med lastbil och långtradare. 20 procent av transporterna<br />
går på järnväg.<br />
För att vi ska klara våra miljömål måste fler godstransporter gå på järnväg.<br />
Den järnvägen går på ett alldeles olämpligt ställe för livsmiljön för<br />
invånarna på Hisingen. Om man flyttar järnvägen, elektrifierar den och<br />
gör den dubbelspårig kan vi förbättra livsmiljön för göteborgarna.<br />
Hans Schoug,Skåne: Ordförande! Kongresskolleger! Jag har begärt ordet<br />
för att Jonny Bengts<strong>son</strong> från Halland pläderade för inrättandet av ett<br />
marint centrum i södra Östersjön. Partistyrelsens föredragande har sagt<br />
att man inte bör specificera vissa områden. I stället bör man mer allmänt<br />
re<strong>son</strong>era om vikten av att vi värnar miljön i vattnet. Det borde man<br />
kunna hålla med om.<br />
Det är självklart att Östersjön inte är något eget speciellt problemområde.<br />
Här har vi anledning att se över situationen vid våra kuster i hela<br />
landet. Det finns dock ett skäl att särskilt peka ut Östersjön.<br />
Östersjön är en mycket viktig del av den svenska fiskenäringen. Vi har<br />
ett etablerat samarbete med de länder som finns runt Östersjön i syfte att<br />
inte bara klara miljön i Östersjön utan även i andra sammanhang. Därför<br />
är det rimligt att man i varje fall nämner att det bör göras en särskild<br />
insats i Östersjön med tanke på vikten av dess betydelse för fiskerinäringen.<br />
Jag yrkar därför bifall till Jonny Bengts<strong>son</strong>s förslag.<br />
Eva Sjöstedt,Skåne: Partivänner! Jag ska prata om motion 990 – motionerna<br />
998 och 999 har exakt samma lydelse. Jag yrkar bifall till motion 990.<br />
Det handlar om en långsiktig energipolitik. Jag är lite förvånad över att<br />
dessa motioner inte är tillstyrkta. I utlåtandet över motionerna tar partistyrelsen<br />
upp precis den problematik som vi pekar på. Man säger att det<br />
kan konstateras att dagens energisystem inte uppfyller det högt ställda<br />
krav som målsättningen ger uttryck för.<br />
Man talar om effektproblemen, det vill säga störningar som kan uppstå<br />
på vintern. Man belyser också detta med infrastrukturen på den europeiska<br />
elmarknaden. Sverige har den mest avreglerade elmarknaden, och<br />
man går inte i takt.
Sedan talar man också om detta med Energimyndigheten som ska se<br />
till att elöverföring bedrivs effektivt och att konkurrensen i elhandeln ska<br />
främjas. Problemet är bara att Energimyndigheten inte har sanktionsmöjligheter.<br />
Det som vi yrkar i motionen är att de politiska besluten måste garantera<br />
ett samhälleligt inflytande över elmarknaden, att skatter och avgifter<br />
måste harmoniseras på en öppen elmarknad där olika länder konkurrerar<br />
om elkunder och att energimyndigheten ges en tydligare roll för effektiva<br />
sanktionsmöjligheter för övervakning av elmarknaden.<br />
Jag yrkar bifall till motion 990.<br />
Marie-Louise Rönnmark, Västerbotten: Om jag fick yrka för partistyrelsens<br />
räkning skulle jag yrka bifall till partistyrelsens förslag till yttrande.<br />
Men nu får jag inte det, så därför tänkte jag kommentera det yrkande<br />
som har kommit från Kalmar när det gäller riktlinjerna på sidan 36 om<br />
forskning om den marina miljön. Man skulle skapa ett marint centrum<br />
för södra Östersjön.<br />
Om vi skulle föra in detta i riktlinjerna skulle vi begränsa vår syn på<br />
forskning om marina miljöer. När det gäller marina miljöer handlar det<br />
om bräckt vatten, som har särskilda förutsättningar, salt vatten och sött<br />
vatten.<br />
I norra Sverige har man den största sötvattentillförseln, eftersom<br />
älvarna rinner ut i Bottenviken och Bottenhavet. Där är förutsättningarna<br />
helt annorlunda jämfört med de salta och bräckta miljöerna.<br />
Partiet måste jobba för att det bedrivs forskning inom de marina miljöerna.<br />
Det är en förutsättning för det ekologiskt hållbara samhället, och<br />
då gäller det att man inte bara forskar inom ett område.<br />
Anneli Hulthén, partistyrelsens föredragande: Jag vill börja med att hälsa<br />
miljöminister Kjell Lars<strong>son</strong> välkommen. Det innebär att vi delar på kalaset.<br />
Jag tar lite och han tar resten.<br />
Nu blev det ganska bra. Det verkar som om de flesta talare ändå är<br />
nöjda med de förändringar i riktlinjerna som partistyrelsen i samarbete<br />
med deltagarna har föreslagit. Det är bra. Det kvarstår ett problem, nämligen<br />
detta med ett marint centrum speciellt för sydöstra Östersjön.<br />
Jag vidhåller partistyrelsens uppfattning att vi inte ska nämna ett specifikt<br />
område i riktlinjerna. Jag kan mycket väl förstå de problem som man<br />
har. Men frågan är om nu Askö som ska sköta Östersjön inte fullgör sin<br />
uppgift, är det då här på partikongressen som det ska skrivas in i riktlinjerna?<br />
Eller ska vi ta den diskussionen och försöka att påverka någon<br />
annanstans?<br />
Jag tycker att det vore bättre om vi såg till att Askö gjorde det man<br />
skulle och täckte upp också den del av Östersjön som vi i dag upplever<br />
att man inte gör, än att vi skapar ytterligare ett marint centrum och dessutom<br />
skriver in det i riktlinjerna.<br />
189
190<br />
Jag tycker att det som vi har skrivit är bra, att vi säger att de marina<br />
centrumen är viktiga, att vi måste ha sådana och att vi alla är väl medvetna<br />
om de problem som finns i både Östersjön och Västerhavet.<br />
Det är en katastrofsituation. Det är ingen av oss som förnekar det<br />
genom att vi inte skriver in i riktlinjerna att sydöstra Östersjön ska ha ett<br />
speciellt centrum. Vi är fullständigt medvetna om de problem som finns<br />
i haven på båda sidor av Sverige.<br />
Jag yrkar fortfarande avslag på det förslaget och bifall till den nya skrivning<br />
som partistyrelsen har föreslagit.<br />
Det blir nästan en semantisk diskussion, Ann-Britt Ek,om vi ska skriva<br />
in ”till exempel”, så att det står ”såsom till exempel vindkraft”. ”Såsom”<br />
kan också tolkas som ”till exempel”, om man nu filosoferar över det<br />
ordet. Saken är ju den att vi kan fastställa mätbara mål för vindkraften i<br />
dag. Det kan vi inte göra för många av de andra förnyelsebara energislagen.<br />
Det är därför som man speciellt har nämnt vindkraften. Det är<br />
ingen politisk skiljelinje, utan det är bara en semantisk fråga. Därför<br />
yrkar jag avslag på Ann-Britt Eks förslag till tillägg – en liten sak i den<br />
stora miljöpolitiken.<br />
Sedan tänkte jag kommentera motion 990, men jag släpper in miljöministern<br />
först så att jag också kan få ordning på mina egna tankar.<br />
Kjell Lars<strong>son</strong>, partistyrelsens föredragande: Det är precis det som ministrar<br />
är till för, att skapa ordning på människors tankar. Det är en väldigt<br />
fin uppgift.<br />
Jag ber om ursäkt för att jag kommer för sent till den här punkten på<br />
dagordningen. Jag lämnade Marrakech klockan halv sex i morse svensk<br />
tid. Då hade vi hållit på att förhandla hela natten. Det stod då klart att<br />
det skulle bli en uppgörelse även om den inte var helt färdig när jag var<br />
tvungen att åka därifrån.<br />
Låt mig börja med att säga några ord om klimatfrågan. Det är svårt att<br />
färdas mentalt från Marrakech till Västerås på fyra timmar. Jag är därför<br />
kvar i klimatfrågan i min tankevärld.<br />
Vi kan nog allmänt säga att klimatfrågan är den viktigaste framtidsfrågan,<br />
inte bara om man ser till miljöområdet utan om man ser till hela<br />
den hållbara utvecklingen i dess bredd. Den måste vi arbeta mycket med.<br />
Samtidigt måste vi ha respekt för den här frågan. Vi har ju byggt våra<br />
samhällen och grundat våra förhoppningar om att skapa utveckling i fattiga<br />
länder mycket på tillgång till fossila bränslen och på att kunna<br />
använda fossila bränslen. Närmare 90 procent av all den energi som vi i<br />
dag använder på jorden kommer från fossila bränslen, och det är de<br />
fossila bränslena som ger upphov till utsläppen av klimatgaser. Man kan<br />
säga att vi har byggt våra samhällen på fossila bränslen.<br />
Nu ser vi att vi inte kan fortsätta med detta. Vi måste skapa en omställning,<br />
och då måste alla länder i världen vara någorlunda överens om
tagen. Vi måste införa regler som är bindande för alla länder när det gäller<br />
vilka åtaganden vi ska göra för att minska beroendet av växthusgaser.<br />
Det är självklart att detta är en gigantisk uppgift.<br />
Tänk bara på att vi kan fatta beslut här med majoritet. Vi måste fatta<br />
besluten i världen med konsensus. Vi måste ha med oss länder som kan<br />
vara klentrogna till det som vi håller på med, länder som är beroende av<br />
fossila bränslen för hela sin ekonomi. Alla dessa länder måste finnas med<br />
när vi går vidare.<br />
Det är detta som har gjort att klimatfrågan har medfört en så oerhörd<br />
dramatik, inte minst under de senaste åren. I Kyoto 1997 lyckades vi få<br />
till stånd bindande åtaganden för industriländerna att minska sina<br />
utsläpp av klimatgaser. Det fördes förhandlingar för att lösa alla legala<br />
och andra problem. Vi träffades i möte efter möte, år efter år. Och det<br />
gick framåt, även om det gick ganska långsamt.<br />
Vi hoppades på det stora genombrottet vid mötet i Haag för ett år<br />
sedan. Som ni alla vet bröt det mötet samman. Vi lyckades inte nå fram.<br />
Det spreds naturligtvis en känsla av förlamning ett tag efter det misslyckandet.<br />
Samtidigt fick USA en tid senare en ny administration, en ny president.<br />
Det tog inte särskilt lång tid förrän den nya administrationen<br />
beslutade att lämna hela Kyotoprocessen. Det skapade också en väldig<br />
oro och en väldig osäkerhet bland andra länder. Är det möjligt att gå<br />
vidare utan USA? Är det lönt att gå vidare utan USA? USA är ändå det<br />
land i världen som släpper ut mest växthusgaser. Inte mindre än 25 procent<br />
av alla växthusgasutsläpp i hela världen kommer från USA.<br />
Det var under det svenska ordförandeskapet. Vi reagerade omedelbart<br />
på president Bushs nya linje, först Margot Wallström och jag och sedan<br />
Göran Pers<strong>son</strong> och Prodi med ett starkt uttalande. Någon vecka efteråt –<br />
i månadsskiftet mars-april – anordnades det svenska informella miljörådet<br />
i Kiruna. Där lyckades vi samla samtliga EU-ministrar bakom en<br />
mycket stark uppfattning, nämligen att vi ska gå vidare även utan USA.<br />
Vi ska göra allt vi orkar för att se till att få med andra länder på samma<br />
linje.<br />
Ni minns kanske att vi for runt i världen för att träffa de mest viktiga<br />
ländernas regeringar. Vi var i Teheran därför att Iran nu är ordförande i<br />
den viktiga gruppen av utvecklingsländer i klimatsammanhang. Vi for till<br />
Moskva och Japan därför att Europa kan tillsammans med Ryssland och<br />
Japan se till att protokollet träder i kraft. Vi for till Kina som är ett oerhört<br />
inflytelserikt land i världen och bland utvecklingsländerna. Vi for till<br />
Washington och Canada.<br />
På det sättet lyckades vi att få ett, som det heter, politiskt momentum,<br />
ett politiskt tryck, och jag tror att vi också lyckades att skapa förhoppningar<br />
hos många andra länder om att det faktiskt är möjligt att fortsätta<br />
att arbeta med Kyotoprotokollet.<br />
191
192<br />
Några månader senare samlades vi i Bonn i juli för att försöka att klara<br />
ut det som inte blev avklarat i Haag. Jag var väldigt pessimistisk, men<br />
efter en veckas ganska tuffa förhandlingar, där vi hade väldigt svåra problem<br />
att hantera, lyckades vi få till stånd en politisk uppgörelse.<br />
Jag ser själv, och jag har hört många av mina utländska kolleger och<br />
många från miljöorganisationer runtom i världen som har pekat på, att<br />
det går en rak linje från vårt möte i Kiruna till framgångarna i Bonn.<br />
Nu hade vi ett möte i Marrakech där vi skulle lösa många av de problem<br />
som vi inte hade löst i Bonn. Vi betraktade dessa som problem av<br />
mer teknisk natur. Vi skulle se till att fullfölja de lagtexter som var resultatet<br />
av det politiska beslutet i Bonn.<br />
Det visade sig naturligtvis att många länder ville ta chansen att försöka<br />
att förhandla om Bonnuppgörelsen, att på nytt försöka att föra fram sina<br />
argument för att åstadkomma försvagningar av avtalet som man inte<br />
lyckades med i Bonn. Det gjorde att det här mötet som egentligen borde<br />
vara ett ganska enkelt, tekniskt möte blev mycket mer komplicerat,<br />
besvärligare och svårare än vad det egentligen hade behövt bli.<br />
Det gjorde att vi var tvungna att sitta till tidigt i morse. Men då nådde<br />
vi en överenskommelse. Det innebär att vi har lyckats med det som var<br />
vårt syfte, att skydda överenskommelsen i Bonn. Vi har lyckats med vårt<br />
andra syfte, att se till att vi får med framför allt Japan och Ryssland<br />
bakom en uppgörelse. Detta har kostat en del eftergifter. Vi har till<br />
exempel varit tvungna att ge Ryssland ett alldeles för stort – som jag ser<br />
det – utrymme för skogssänkor, alltså för upptag av koldioxid i skogen,<br />
vilket gör att de kan öka sina riktiga utsläpp mer än de annars skulle ha<br />
kunnat göra. Och det finns några andra sådana här svagheter i resultatet.<br />
Men i allt väsentligt ser jag det som en stor framgång att vi nu har lyckats<br />
att försvara Bonnöverenskommelsen, att vi har lyckats lägga en fast<br />
grund för ratificeringen och för att få protokollet i kraft. Klimatkonventionen,<br />
som detta bygger på, är ett barn av Riomötet 1992, det viktiga<br />
globala toppmötet i Rio.<br />
Vi har sagt att vi måste se till att vi kan redovisa till det möte som äger<br />
rum i Johannesburg nästa år att det går att lösa stora, viktiga, multilaterala<br />
frågor på ett bra sätt. Det handlar inte bara om klimatfrågan, utan<br />
det handlar också om att skapa förhoppningar om och förtroende hos<br />
människor runtom i världen att världen kan samla sig och skapa bra lösningar<br />
på besvärliga problem som är av global natur.<br />
Fortfarande är USA utanför Kyotoprocessen. Min förhoppning är<br />
naturligtvis att USA kommer att bättre förstå, efter de fruktansvärda<br />
händelserna den 11 september, att behovet av att skapa globala koalitioner<br />
finns på terroristområdet, men det finns också på andra viktiga områden<br />
där bara globala, multilaterala lösningar är möjliga och kan ge resultat.<br />
Det innebär att vi stöter på USA då och då, nu senast när jag träffade<br />
den amerikanska chefsförhandlaren i Marrakech. Det innebär att vi
måste hålla också den dialogen med USA levande om vårt gemensamma<br />
ansvar för de fortsatta klimatförändringarna.<br />
Klimatfrågan är en global fråga. Men klimatfrågan är naturligtvis också<br />
en fråga som kräver insatser på nationell och lokal nivå. Som ni vet arbetar<br />
vi nu på en klimatproposition, som jag hoppas kunna lägga fram om<br />
5–10 dagar. Jag vet att många kommuner som är representerade här har<br />
väldigt ambitiösa klimatprogram. Ska jag nämna någon kommun vill jag<br />
nämna Växjö, med risk för att andra kommuner känner sig trampade på<br />
tårna.<br />
Det finns alltså väldigt starka traditioner lokalt i Sverige, kanske mer<br />
än i något annat land. Vi har våra lokala investeringsprogram som stöttar<br />
kommunernas arbete med ekologisk omställning, inte minst när det<br />
gäller klimatfrågan. Ett inslag i klimatpropositionen blir att vi ska ha ett<br />
särskilt program för stöd till lokala klimatinvesteringar som ett led i vår<br />
breda palett av insatser för att möta växthusgasutsläppen och för att ta<br />
vårt ansvar för att det stora hotet mot vår gemensamma framtid kan<br />
minskas.<br />
Jag skulle naturligtvis kunna prata om den här frågan precis hur länge<br />
som helst, men det tänker ni inte acceptera att jag gör. Därför ska jag säga<br />
två ord om några konkreta frågor som ni avhandlar här och som i och för<br />
sig Anneli Hulthén med all bravur har behandlat.<br />
Marina centra är en fråga som jag har oroat mig för. Det finns säkert<br />
ett behov av ett sådant i sydöstra Östersjön. Om människor hade förstått<br />
vad vi gör med miljön under havsytan då skulle det ha blivit en revolution.<br />
Det innebär att vi måste skaffa så mycket kunskap som möjligt om<br />
vad som händer där.<br />
Samtidigt har vi problem med de marina centra som vi har. Jag har<br />
flera gånger besökt Tjärnö, Kristineberg och Askölaboratorierna. Det<br />
finns problem som vi måste hitta en lösning på. Det jag som miljöminister<br />
kan lova är att se till att den lösningen också innebär att vi klarar de<br />
problem som kan finnas med miljöövervakning och miljöforskning i<br />
sydöstra Östersjön. Men jag tror att det skulle försvåra lösningen av problemet<br />
om vi redan nu bestämde oss för att inrätta en ny station i det<br />
området.<br />
När det gäller sopförbränning är det nu flera olika utredningar som<br />
funderar över frågan om en skatt på sopförbränning. Naturvårdsverket<br />
har ett uppdrag, och det sitter en särskild utredare parallellt och ser över<br />
den här frågan. Det är ett initiativ som regeringen har tagit därför att<br />
också vi är oroade över den utveckling som sker. Vi är inte minst oroade<br />
över den utträngning av bättre hantering av avfall som det kan leda till<br />
om man låter sopförbränningen öka.<br />
Jag hoppas att kongressen kan ha det förtroendet för oss att vi får<br />
avvakta resultatet av dessa utredningar och sedan föra en vanlig diskussion<br />
om huruvida vi ska införa en skatt på avfallsförbränning och i så fall<br />
hur stor den skatten ska vara.<br />
193
194<br />
Anneli Hulthén, partistyrelsens föredragande: Det har i debatten yrkats<br />
bifall till motion 990. Partistyrelsen föreslår ett besvarande.<br />
Det handlar om ett samhälleligt inflytande över elmarknaden. Nu har<br />
det, som alla vet, genomförts en liberalisering av elmarknaden. Det kan<br />
vi tycka olika om, men det beslutet är fattat. Det innebär inte att vi inte<br />
har några politiska mål för hur man ska gå till väga med energiförsörjningen<br />
i det här landet. Vi har också satt Energimyndigheten och<br />
Konkurrensverket på att bevaka det som händer. Det är det samhälleliga<br />
inflytande som finns över detta.<br />
Däremot är partistyrelsen inte beredd att kräva att vi ska gå in och<br />
ändra i aktiebolagslagen för att den vägen få ett inflytande över energiförsörjningen.<br />
Nu har vi detta system, och vi får se hur det fungerar. Det<br />
ska också komma två propositioner i höst från regeringen på energiområdet.<br />
Vi vet alla att det finns problem. Det gäller bland annat när vi som<br />
konsumenter ska välja leverantör av energi. Det är inte alltid så lätt att<br />
göra ett sådant val. Där finns det också möjlighet att göra en översyn.<br />
Men att gå in och ändra i aktiebolagslagen säger partistyrelsen nej till.<br />
Det är därför som vi vill besvara motionen.<br />
Ytterligare ett problem är att den liberalisering som har genomförts i<br />
Sverige inte riktigt har fått samma följdverkningar i Europa. Vi vet att<br />
elmarknaden fortfarande ser annorlunda ut.<br />
Det innebär att vi får vänta ett tag innan vi kan se att till exempel EU<br />
på något sätt jämställs när det gäller en fri elmarknad, vilket är ytterligare<br />
ett problem för oss.<br />
Jag anser motionen besvarad, det vill säga ett bifall till partistyrelsens<br />
utlåtande.<br />
Ann-Britt Ek, Halland: Jag är inte omöjlig, så jag drar tillbaka mitt<br />
yrkande om ”till exempel”.<br />
Kjell Lars<strong>son</strong> har nu kommit. Det är första gången som jag har lyckats<br />
föregå en minister i en debatt. Du, Kjell, hörde inte mitt anförande. Jag<br />
talade just om Bush och att han inte har skrivit på Kyotoavtalet. Jag<br />
tänkte att det är större chans att du träffar Bush än att jag gör det. Därför<br />
tänkte jag höra om du vill vara snäll och lämna över den här pennan, så<br />
han har möjlighet att skriva på det åt mig.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 136:3, 975:1-3 och 6, 976:1-3<br />
och 6, 977:1-3 och 6, 978:1-3 och 6, 979:1-3 och 6, 980:1-3 och 6,<br />
981:1-3 och 6, 982:1-3 och 6, 983:1-3 och 6, 984, 985:1, 986, 987:1-2,<br />
988:1 och 3, 989:1 och 3, 990:1 och 3, 991:3, 992:1-2, 993, 994, 995,<br />
996:1-4, 997:1-2, 998, 999, 1000, 1001, 1002:1-2, 1003 och 1004
att bifalla motionerna 975:1 och 3, 976:1 och 3, 977:1 och 3, 978:1<br />
och 3, 979:1 och 3, 980:1 och 3, 981:1 och 3, 982:1 och 3, 983:1<br />
och 3, 991:3 och 997:2,<br />
att avslå motionerna 975:2, 976:2, 977:2, 978:2, 979:2, 980:2, 981:2,<br />
982:2, 983:2, 993, 994, 998, 1000, 1001 och 1003,<br />
att anse motionerna 136:3, 975:6, 976:6, 977:6, 978:6, 979:6, 980:6,<br />
981:6, 982:6, 983:6 984, 985:1, 986, 987:1-2, 988:1 och 3, 989:1<br />
och 3, 990:1 och 3, 992:1-2, 995, 996:1-4, 997:1, 999, 1002:1-2<br />
och 1004 besvarade med hänvisning till partistyrelsens utlåtande.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 34-36, avsnittet Bruka<br />
utan att förbruka, inklusive förslag till ändringar med anledning av temagruppen:<br />
En svensk klimatstrategi ska styra politiken. Klimatpolitiken är prioriterad.<br />
Vi ska formulera en ambitiös politik med minskade svenska utsläpp<br />
av växthusgaser för att tidigt möta den utmaning som hotet om klimatförändringar<br />
utgör. Till år 2050 ska utsläppen av växthusgaser från<br />
Sverige halveras. Klimatförändringarna är det största hotet mot mänsklighetens<br />
överlevnad. En femtedel av jordens befolkning förbrukar<br />
i dag 80 procent av jordens ändliga resurser. Samma femtedel står för<br />
nära 60 procent av utsläppen av koldioxid. Sverige ska leva upp till<br />
Kyotoavtalet, och fortsätta driva på för att fler länder ska ta sitt ansvar.<br />
Ett investeringsbidrag ska införas för åtgärder som bidrar till en minskad<br />
klimatpåverkan.<br />
En hållbar energisektor. Energipolitiken är avgörande, för den ekologiska<br />
omställningen liksom för förutsättningarna för produktion och<br />
ekonomisk tillväxt. Mål ska formuleras för en kraftig utbyggnad av förnyelsebar<br />
energi såsom vindkraft. Genom framtidsinriktade satsningar<br />
har Sverige fått en världsledande position inom till exempel solcellsforskning.<br />
Energiomställningen ger Sverige en unik möjlighet att driva<br />
utvecklingen av en ny teknik för förnyelsebar energiproduktion. Information<br />
och ekonomiska styrmedel ska stimulera en ökad energieffektivisering.<br />
Kärnkraften ska avvecklas. Reaktorer ska tas ur drift i den takt<br />
som miljövänliga och konkurrenskraftiga alternativ skapas. Hänsyn ska<br />
tas till förutsättningarna för sysselsättning och välfärd i hela landet.<br />
Sveriges basindustri utgör en viktig grund för sysselsättningen och ska<br />
verka under konkurrenskraftiga villkor.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Anneli Hulthén, partistyrelsens föredragande: Tillägg på sidan 34, rad 42,<br />
efter ”förbruka”: ”Grundläggande är att hållbara konsumtions- och produktionsmönster<br />
utvecklas. Den ekologiska omställningen är vår tids<br />
195
196<br />
största samhällsförändring, som bland annat ställer krav på en förändrad<br />
livsstil.”<br />
Tillägg sidan 35, rad 45: ”Användningen av nya miljövänliga fordon<br />
ska stimuleras och utvecklingen av förnybara drivmedel påskyndas<br />
genom en strategi som omfattar såväl skattemässiga frågor som juridiska<br />
hinder. Denna strategi kan vara drivande för teknisk och industriell<br />
forskning.”<br />
Tillägg sidan 36, rad 7: ”Existerande kunskap ska tas till vara i detta<br />
arbete samtidigt som forskning på området biologisk mångfald prioriteras.<br />
Marina centrum är centrala för övervakning och forskning rörande<br />
havsmiljön.”<br />
Leif Lindholm, Västernorrland: Bifall till partistyrelsens nya förslag; drar<br />
tillbaka tidigare yrkande.<br />
Bert Öhlund, Västerbotten: Bifall till partistyrelsens nya förslag; drar tillbaka<br />
tidigare yrkande.<br />
Åke Elias<strong>son</strong>, Halland: Bifall till partistyrelsens nya förslag; drar tillbaka<br />
tidigare yrkande.<br />
Jonny Bengts<strong>son</strong>,Kalmar län: Tillägg sidan 36, rad 7: ”Allt måste göras för<br />
att möta hoten mot den marina miljön. En av dessa åtgärder bör vara att<br />
skapa ett marint centrum för södra Östersjön. Åtgärder måste också vidtas<br />
för att möta hoten mot fiskbestånden. Odling och utsättning av fisk<br />
bör prövas i större skala.”<br />
Peter Egardt, Dalarna: Bifall till partistyrelsens nya förslag; drar tillbaka<br />
tidigare yrkande.<br />
Sven Britton,Stockholm: Bifall till partistyrelsens nya förslag till skrivningar.<br />
Ann-Britt Ek, Halland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 997.<br />
Bifall till partistyrelsens nya förslag till skrivningar.<br />
Tillägg sidan 35, rad 34: ordet ”till exempel” mellan ”såsom” och ”vindkraft”.<br />
(Drar sedan tillbaka tilläggsyrkandet.)<br />
Anna Berger Kettner, Broderskap: Bifall till partistyrelsens nya förslag;<br />
drar tillbaka tidigare yrkande.<br />
Anders Måns<strong>son</strong>,Skåne: Bifall till motion 1001.<br />
Lena Malm, Göteborg: Bifall till partistyrelsens nya förslag; drar tillbaka<br />
tidigare yrkande.
Hans Schoug,Skåne: Bifall till Jonny Bengts<strong>son</strong>s yrkande.<br />
Eva Sjöstedt,Skåne: Bifall till motion 990.<br />
Anneli Hulthén, partistyrelsens föredragande: Bifall till partistyrelsens nya<br />
skrivning.<br />
Avslag på Jonny Bengts<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 36, rad 7.<br />
Avslag på Ann-Britt Eks förslag om att ordet ”till exempel” skulle läggas<br />
till.<br />
Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 990.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 990,<br />
att bifalla motion 991:3,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 1001,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
16.3.<br />
Riktlinjerna<br />
att efter försöksvotering avslå Jonny Bengts<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag<br />
på sidan 36, rad 7,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 34-36, avsnittet Bruka utan att förbruka,<br />
inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.6 och 16 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
197
198<br />
Dagordningens punkt 10.8 (fortsatt behandling)<br />
Framtiden bygger vi tillsammans<br />
Tidigare behandlad på sidan 7 i del 2.<br />
Dagordningens punkt 18 (fortsatt behandling)<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Framtiden bygger vi tillsammans<br />
(Häftena M2 och U2)<br />
Tidigare behandlad på sidan 7 i del 2.<br />
Huvudföredragande: Lars Stjernkvist<br />
Dagordningens punkt 10.8.1<br />
Inledande textavsnitt<br />
(Politiska riktlinjer, sidan 41)<br />
Tjänstgörande ordförande: Längst ned på sidan 20 i kongressboken ser ni<br />
att det står: Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer, föredragande: Lars<br />
Stjernkvist.<br />
Lars Stjernkvist höll ju ett inledande och väldigt bra tal för övrigt om<br />
detta redan i början på veckan. Dessutom återkommer behandlingen av<br />
sidan 41 på punkt 10.8.4. Därför hänsköt vi i presidiet det enda yrkande<br />
som kom in på punkt 10.8.1 till punkt 10.8.4. Det finns inga talare<br />
anmälda och det finns heller ingen partistyrelsens föredragande som vill<br />
säga något på punkt 10.8.1, så den punkten bör gå att hantera ganska<br />
snabbt.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens förslag till inledande textavsnitt, politiska riktlinjer, sidan 41.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska riktlinjerna<br />
sidan 41, inledande textavsnitt.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.8.1 var därmed avslutad.
Dagordningens punkt 10.8.2<br />
Kulturen och medier – utrymme för liv och lust<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 42-44)<br />
Dagordningens punkt 18.1<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Kulturen och medier – utrymme för liv och lust<br />
(Häftena M2, sidorna 4-25 och U2, sidorna 39-46)<br />
Föredragande: Marita Ulvskog och Lars Stjernkvist<br />
Inledning av Marita Ulvskog<br />
Marita Ulvskog, partistyrelsens föredragande: Kära partivänner! Jag<br />
tänkte bara väldigt kort säga något om vad som har hänt sedan vi träffades<br />
på en ordinarie kongress senast, 1997 i Sundsvall.<br />
Kommer ni ihåg partiordförandens ideologiska tal, tal nummer två på<br />
den kongressen, och vad det handlade om? Det handlade om folkbiblioteken,<br />
om läsandet och litteraturen. Detta brandtal för kultur avslutades<br />
med tre ord: Läs, läs, läs! Jag tycker att det talet var en nystart för vårt<br />
parti som ett parti som sätter kultur- och mediefrågorna i centrum när vi<br />
diskuterar sådant som är viktigt för oss som individer, som att vi får ett<br />
rikare liv, men också sådant som är viktigt för oss som medborgare, att vi<br />
blir starkare som medborgare när kulturen får spela en stor roll, men<br />
naturligtvis också kulturen som en samhällsförändrande kraft.<br />
Jag tycker att det här märks tydligt i en del av de dokument som ni som<br />
ombud har haft att ta ställning till. Jag tycker också att det märks väldigt<br />
tydligt i de motioner som har kommit. Linjen är ju klar, men tro inte att<br />
kulturpolitik är något som det finns någon samstämmighet om i samhället<br />
i stort. I kulturen ser vi ideologiernas själ. Det är i kultursynen som<br />
det blir mycket, mycket tydligt. Det är därför som vi också har mycket<br />
stora konflikter kring kultur- och mediepolitiken.<br />
För oss är det självklart med kultur för alla. Kultur är så viktigt att det<br />
icke kan få vara något som definieras eller praktiseras av några få utan av<br />
alla, det är ju grunden. Vi har också en bred kultursyn som införlivar<br />
mycket av samhällsliv, vårt eget tänkande och vår egen lust.<br />
I mediepolitiken handlar det om mångfald stående mot maktkoncentration.<br />
Det handlar om yttrandefrihet för alla, en reell yttrandefrihet<br />
eller en yttrandefrihet för några. För oss handlar det således om en stark<br />
public service. Det handlar om regler för att hålla tillbaka makt- och<br />
ägarkoncentration på detta området, som är så viktigt för demokratin och<br />
debatten. Det handlar om att stötta alternativen, det handlar om att<br />
stötta ny teknik och nya verksamheter som också kan bidra till ökad<br />
mångfald.<br />
199
200<br />
Detta som en kort introduktion till den diskussion vi nu ska ha. På en<br />
punkt vill jag dock redan nu redovisa att partistyrelsen tillstyrker Silva<br />
Wistrands och andras krav på att vi i riktlinjerna ska ersätta en uppräkning<br />
på sidan 43, raderna 21-28 med en formulering som lyder som följer:<br />
”Den verksamhet som sker i dag vid de statliga, regionala och kommunala<br />
museerna ska ge alla möjligheter att ta del av vårt kulturarv. Våra<br />
museer ska vara levande institutioner som ger oss kunskaper, väcker lusten<br />
att få veta mer om vägen från stenålderns jägarsamhälle till nutidens<br />
högteknologiska värld. Kunskaper om vår historia ger oss verktyg att förstå<br />
vår omvärld. Den styrker vår identitet och gör oss bättre rustade att<br />
ta emot erfarenheter från andra kulturer.”<br />
På den punkten vill vi tillmötesgå Silva Wistrand och andra som har<br />
stött hennes förslag till ändring i de politiska riktlinjerna.<br />
Ordningsfråga – streck i debatten<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Debatt<br />
Anita Fridberg, Värmland: (Inleder på teckenspråk.) Jag vill yrka bifall till<br />
motion 207 om att alla TV-program ska textas. Det borde vara en självklarhet<br />
att alla ska ges förutsättningar att ta del av TV-utbudet oavsett<br />
om man är hörselskadad, döv eller hörande. Det måste få vara en rättighet<br />
att kunna ta del av det TV-utbud som man själv vill se och kunna<br />
sitta tillsammans med familjen utan att hela tiden behöva fråga: Vad sade<br />
han? Vad sade hon? Man ska heller inte vara hänvisad till textade repriser<br />
som ofta sänds på eftermiddagen, då man ofta är på jobbet.<br />
Detta, mina vänner, handlar om valfrihet. Det handlar om valfrihet för<br />
alla oss som är hörselskadade, närmare bestämt över 800 000 människor.<br />
Jämlikhet, valfrihet och demokrati är fina ord att leva upp till, och det<br />
gäller för oss socialdemokrater att försöka göra det. Låt oss visa att det<br />
här gäller också i fråga om textning av alla TV-program. Jag yrkar därmed<br />
bifall till motion 207.<br />
Vill ni veta vad jag sade när jag tecknade? Jag sade att jag vet att det är<br />
många av er som har haft svårt att höra här under veckan, och precis så<br />
är det för mig när jag tittar på TV.<br />
Viktoria Eriks<strong>son</strong>, Jämtland: Av partistyrelsens svar på motion 207 framgår<br />
att man tycker och vill som motionären i frågan, men då blir jag väldigt<br />
förvånad över att man föreslår kongressen att motionen ska anses
esvarad. De som är i behov av att textning i TV fungerar får med det här<br />
svaret fortsätta att hoppas på public service-företagens goda vilja.<br />
Vi socialdemokrater ska inte bygga de självklara rättigheterna till<br />
information och tillgängligheten till public service-televisionen för en<br />
handikappad grupp på god vilja och välgörenhet. Detta ska lagstiftas om<br />
det inte genomförs.<br />
Motionen pekar på de hörselskadades självklara rättighet att få bättre<br />
möjligheter att tillgodogöra sig hela det TV-utbud som public serviceföretagen<br />
ger. För att påskynda denna självklara rättighet föreslår jag att<br />
kongressen avslår partistyrelsens förslag och att kongressen kan bifalla<br />
motion 207 i dess helhet. Man säger från partistyrelsen att även Sveriges<br />
Television bör pröva att texta regionala nyhetssändningar. Pröva? Jag förstår<br />
inte vad problemet är.<br />
Jan Burell, Dalarna: Först ska jag be att få yrka bifall till det förslag som<br />
SSU och Broderskap har sytt ihop tillsammans när det gäller att se kulturen<br />
med barns ögon, och det har redan ordföranden läst upp. Det<br />
handlar givetvis om att vi ska hävda allebarnsrätten i socialdemokratisk<br />
kulturpolitik.<br />
Kamrater! I morgon åker vi hem efter vår kongressvecka till Skåne,<br />
Småland, Uppland, Hälsingland, Västerbotten och inte minst Dalarna<br />
och alla andra vackra landskap. Jag föreslår att vi då tittar lite extra ut<br />
genom tågfönstren, för när vi samlas till nästa kongress är det risk för att<br />
det kommer att ha hänt saker som vi då kanske inte tänker på: röda lador<br />
som har försvunnit, hus som har rivits eller gråmålats, industribyggnader<br />
som är borta, röda tegeltak som är utbytta mot svarta korrugerade tak –<br />
att vi har tappat ytterligare en del av vårt kulturarv och vår identitet.<br />
Herrgårdar och finare miljöer finns säkert kvar, men ingen tar ansvar för<br />
vår egen arbetarhistoria om vi inte gör det själva. Det beror på att vi inte<br />
har tillräckligt starkt lagskydd för dessa vardagsmiljöer. Vi tar inte heller<br />
alltid det lokala ansvaret hemma i våra kommuner.<br />
Jag yrkar bifall till motion 202 samt yrkar på följande förstärkning i<br />
riktlinjerna på sidan 43, rad 21: ”Skyddet för vardagens arkitektur ska<br />
säkerställas genom både skärpt lagstiftning och ökad tillämpning av gällande<br />
plan- och bygglag.”<br />
Birgitta Ahlqvist, Norrbotten: Ordförande, partikamrater! Media har en<br />
mycket viktig roll i samhället. Mediaområdet förändras mycket snabbt.<br />
Utvecklingen på det här området är dessutom mycket osäker. Ny teknik<br />
och nya metoder växer fram, och det blir allt svårare att överblicka framtiden.<br />
Tidsramen för politiskt handlande och det demokratiska inflytandet<br />
minskar. Det ställs stora krav på våra ställningstaganden angående<br />
mediernas framtida inriktning. Därför måste vi i partiet ha en strategi, ett<br />
program, och i dag har vi inget mediaprogram i partiet.<br />
201
202<br />
Vi är några partidistrikt som i motion 216:1 föreslår att partistyrelsen<br />
tillsätter en arbetsgrupp med uppdrag att arbeta fram ett mediaprogram.<br />
Partistyrelsen har valt att besvara motionens första attsats, trots att man<br />
i yttrandetexten bifaller den. Vi föreslår bifall till motion 216:1.<br />
Carl Tham, Stockholm: Partivänner! På inget annat område är marknadskrafterna<br />
så starka som just på kulturens och bildningens område.<br />
De penetrerar snart sagt varje sektor av kunskapssökande, utbildning,<br />
bildning, forskning, människors värderingar, vår fantasivärld, föreställningar<br />
om samhället, det mänskliga samtalet, konsten i alla dess yttringar.<br />
Det pågår en kommersialisering av kultursfären som är oerhörd, och<br />
det är mycket starka ekonomiska intressen bakom detta. Därför är en<br />
offentlig, stark kulturpolitik absolut nödvändig om vi menar allvar med<br />
det som vi tog in i partiprogrammet, nämligen att vi motsätter oss en<br />
kommersialisering av samhället.<br />
Det är ett centralt politikområde. Egentligen är det också mycket billigt.<br />
Genom i andra sammanhang mycket små belopp kan vi få väldiga<br />
effekter just på kulturlivets område. Vi kan skapa de förutsättningar för<br />
ett levande kulturliv som vi vill ha och där alla kan delta. Vi kan motsätta<br />
oss dessa väldigt starka ekonomiska krafter och skapa det rum som vi<br />
behöver för ett fritt samtal och en fri konst.<br />
Det är därför som jag yrkar på att vi inleder det här avsnittet med följande<br />
text: ”Socialdemokratin vill skapa ett demokratiskt kultursamhälle.<br />
Det är ett samhälle där kulturen och bildningen vårdas och som stöder<br />
konstnärligt skapande och fritt kunskapssökande. Det är ett samhälle där<br />
alla människor ges möjligheter att ta del i kulturlivet och uppmuntras att<br />
efterfråga också sådant de inte visste att de gillade.”<br />
Laila Freivalds,Stockholm: Det är första gången som jag får möjlighet att<br />
på en partikongress tala om någonting annat än poliser. Det känns bra.<br />
Sven Britton talade om behovet av andlig tillväxt, och ett rikt kulturliv<br />
ger möjligheter till andlig tillväxt. Men det krävs en stark offentlig finansiering<br />
av kulturen. Den är sällan kommersiellt lönsam, inte om den ska<br />
nå alla i vårt samhälle.<br />
Därför föreslår jag att vi gör ett tillägg. I riksdagen sägs nämligen att<br />
regeringen sedan 1994 har ökat satsningarna på kulturen. Det är säkert<br />
sant. Det är en övergripande mening, för det är mycket som ryms under<br />
rubriken Kultur i statsbudgeten. Men när det till exempel gäller våra<br />
regionala teatrar och vår länsmusik, som ska garantera att alla får tillgång<br />
till ett kvalificerat kulturutbud, då gäller faktiskt inte det som står i riktlinjerna.<br />
Jag föreslår därför följande tillägg: ”För att förhindra urholkning av<br />
anslagen bör full kompensation ske för löne- och kostnadsökningar – ett<br />
slags kulturindex.” Det har vi för universiteten, och det har vi för hög-
sko<strong>lor</strong>na. Även våra kulturinstitutioner behöver det, för annars klarar inte<br />
teatrarna den urholkning som har skett successivt under hela 1990-talet.<br />
När det gäller medierna kan jag återkalla alla mina förslag till skärpning<br />
av texten till förmån för temagruppens förslag. Men det finns ett<br />
krav som jag inte kan återkalla. Det gäller forskningen på området. Det<br />
krävs forskning kring hur medierna styrs och hur medierna styr och<br />
påverkar hela vår tankeverksamhet. Vi måste ha kunskap för att möta den<br />
utveckling som sker inom medievärlden.<br />
Solveig Ingemars<strong>son</strong>, Västmanland: Partikamrater! I förslaget till politiska<br />
riktlinjer står det skrivet: ”Mediefrågorna handlar om själva grunden för<br />
demokratin: yttrandefriheten – den formella och reella.”<br />
Yttrandefriheten är en av grundstenarna för allas vår möjlighet att göra<br />
vår röst hörd och rätten att få ta del av andras yttranden, precis som<br />
Marita Ulvskog nyss sade. I förslaget till politiska riktlinjer på sidan 42,<br />
rad 29 sägs också: ”Informationsklyftorna växer. Tillsammans med progressiva<br />
rörelser i Sverige och internationellt vill vi motverka den utveckling<br />
på mediamarknaden som utarmar demokratin och befäster gamla<br />
klassmönster.” Bra, jättebra!<br />
Om nu partistyrelsen med uttrycket ”progressiva rörelser” menar folkrörelserna,<br />
förtydliga det i så fall och satsa på ekonomiskt stöd, förslagsvis<br />
en procent av licenspengarna som hjälp för att kunna anställa per<strong>son</strong>al<br />
till närradio- och lokal-TV-stationerna, fotfolkets egna demokratiarenor.<br />
Kamrater! Visste ni att den här s-kongressen sänds i lokal-TV, i<br />
Västerås Öppna Kanalen via socialdemokratiska medieföreningen? Vem<br />
skulle annars vara intresserad och vilja sända debatten, om inte någon<br />
förening låg bakom? Utan stöd till de sändande föreningarna skulle det<br />
inte vara möjligt.<br />
Som svar på motion 205 hänvisar partistyrelsen i stället till kommunens<br />
eventuella föreningsstöd. Alla i den här lokalen känner till att<br />
det blir allt mindre, på grund av andra, nödvändiga satsningar på skola,<br />
vård och omsorg. I den situationen kommer föreningsstödet i strykklass.<br />
Om vi ska ordna arenor där folk ska kunna mötas och Sverige ska bli<br />
ett informationssamhälle för alla måste även de lokala folkrörelserna<br />
såsom radio och TV vara med och höras och synas. Jag yrkar bifall till<br />
mitt förslag.<br />
Peter Egardt, Dalarna: Partikamrater! Nu ska det handla om dialekter.<br />
Visst är det härligt när vi kan höra var människor kommer ifrån – från<br />
Skåne till Norrland. Men dialekter är ingenting självklart. Vårt språk<br />
utarmas mer och mer för varje år. Det gör också dialekterna. De likriktas.<br />
Det pågår ett arbete i dag, runt om i Sverige, med att utveckla, hitta<br />
och bevara det kulturarv som dialekterna utgör. I Dalarna har vi till<br />
exempel Dalmålsakademin. Det har blivit en angelägen fråga.<br />
203
204<br />
Dialekterna är ett omistligt kulturarv. Det måste vi försöka värna. Vi<br />
måste försöka stärka det arbetet. Därför vill jag ha in ett tillägg i riktlinjerna:<br />
”att även arbetet med att stärka de svenska dialekternas ställning<br />
ska ges särskilt stöd”.<br />
Jag tänkte ta några viktiga ord på älvdalska, bara för att muntra upp<br />
fantasin: Brinde betyder älg. Rakke är hund och siäppa tik. Ora∂ är<br />
öring. Om ni kan de orden har ni bra på fötterna för att komma upp till<br />
oss både för att fiska och jaga.<br />
Bellum um wilum! Vi kan om vi vill!<br />
Anders Tell,Skåne: Partivänner! Kulturarven är de samlade spåren av allt<br />
människan åstadkommit sedan hon blev människa. Dit hör naturligtvis<br />
stenyxor och bronssmycken men faktiskt också socialdemokratiska partikongresser,<br />
moderata också för den delen, eftersom vår historia innehåller<br />
allt som skapats, både det som varit bra och sådant som kan betecknas<br />
som mänsklighetens mindre lyckade skapelser.<br />
Det är våra samlade erfarenheter, både de bra och de dåliga, som hjälper<br />
oss som lever nu att dra slutsatser och gå vidare mot framtiden. Det<br />
är viktigt att vi håller kulturarven levande. De bidrar till att stärka vår<br />
identitet och ger oss viktiga kunskaper om den värld vi lever i. Det är<br />
många som bidrar till det: skolan inte minst, hembygdsrörelsen och fackföreningarna,<br />
som lämnar viktiga bidrag till frågor som handlar om<br />
industrisamhällets historia.<br />
Museerna är viktiga institutioner för att levandegöra historien. Genom<br />
till exempel den pedagogiska verksamheten ger de barn och ungdomar<br />
pusselbitar som hjälper dem att se sig själva i ett större sammanhang.<br />
Museernas roll är inte bara att lyfta fram det svenska utan också att<br />
bygga broar till andra kulturer. Identitet och sammanhang i tillvaron förbättrar<br />
möjligheterna att motverka rasism och rädslan för det främmande.<br />
Vi kan var och en stolt bjuda in andra att ta del av den kultur vi<br />
själva tillhör och är en del av.<br />
Mot den bakgrunden behöver avsnittet om kulturarven utvecklas. Jag<br />
blev glad när jag hörde Marita Ulvskogs inledande inlägg och yrkar bifall<br />
till hennes förslag.<br />
Bo Bernhards<strong>son</strong>,Skåne: Partivänner! När Axel Daniels<strong>son</strong>,Arbetets grundare,<br />
på sommaren 1887 kom med ångbåt från Stockholm till Malmö<br />
fanns det redan sex tidningar i staden. Både svinpest och kolera gick i<br />
Malmö. Men den liberala tidningen, där fläskhandlarna hade starka<br />
intressen, var mer bekymrad över svinpesten än över koleran, som gick<br />
fram bland arbetarna.<br />
Ingen av de sex tidningar som fanns berättade om arbetarnas livsvillkor<br />
eller om deras drömmar. Därför startade Arbetet. Av samma skäl<br />
startades socialdemokratiska tidningar landet runt.
Den fråga vi måste ställa oss i dag är vilka berättelser och drömmar<br />
som inte blir berättade och vem som har ansvaret för att de inte blir det.<br />
Vem är det som kan se till att de blir berättade?<br />
I dag koncentreras makten över medierna allt snabbare. Det sker i<br />
världsskala. Det sker i Sverige. Ett fåtal vinststyrda medieföretag dominerar<br />
bilden. De äger produktionen och distributionen. De styr nyheterna<br />
och underhållningen. Ibland kan det vara svårt att skilja det ena<br />
från det andra.<br />
Arbetarrörelsen måste, som jag ser det, ta sitt ansvar för pluralismen i<br />
mediesamhället, stödja och bära en i ordets verkliga mening kritiskt<br />
granskande samhällsjournalistik. Arbetarrörelsen måste garantera mångfalden.<br />
Arbetarrörelsen måste ta ansvar för sina egna idéer, så att de syns<br />
och hörs. Ingen annan kommer att göra det.<br />
Det måste finnas andra tidningar än de borgerliga. Det måste finnas<br />
andra medier än de som ägs av mediekapitalister vars huvudsyfte är att<br />
tjäna pengar på ordet. Det måste finnas riktiga publicistiska projekt. Jag<br />
kan inte se att socialdemokratin kommer undan detta ansvar, om den vill<br />
fortsätta vara en samhällsförändrande kraft. Det handlar om demokratin<br />
men också om ren självbevarelsedrift.<br />
Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Maj Britt Theorin, Stockholm: Partivänner! Låt mig börja med att yrka<br />
bifall till motion 215 om en medieutredning, något som partistyrelsen i<br />
texten bifallit men i yrkandet av någon anledning föreslår besvarat. Det<br />
verkar som om tryckfelsnisse har varit framme.<br />
I hela mitt politiska liv har medierna och deras roll varit en återkommande<br />
fråga för arbetarrörelsen. Vi har ständigt befunnit oss i underläge<br />
mot borgerlig press. Som partistyrelsen säger ökar maktkoncentrationen<br />
inom tidningsvärlden globalt och nationellt, med ökad ägarkoncentration<br />
också inom den nya tekniken och de nya medierna. Med denna<br />
ökade ägarkoncentration har ett nytt inslag tillkommit, reklamen.<br />
Som internationella experter inom området uttrycker det: Reklamen<br />
har inlett en global offensiv med målet att omvandla hela världen till<br />
marknadsplats och införa en världsordning underställd marknadens och<br />
företagsamhetens ideologi, där vi blir undersåtar under varumärken i<br />
stället för under nationalstater. Medierna har blivit den trojanska häst<br />
som marknaden skickar in i alla andra sfärer i samhället för att styra dem.<br />
Inte nog med att storföretagsamheten äger allt fler av världens medier,<br />
de kan tillsammans med andra företagare dra upp dammluckorna och<br />
överskölja medierna som faller dem i smaken med reklam eller omvänt,<br />
strypa all reklamtillförsel och därmed döda en tidning eller TV-kanal.<br />
Rupert Murdochs, Silvio Berlusconis och andra mediemogulers vilja och<br />
förmåga att styra över politiken har vi redan sett skrämmande bevis för.<br />
Politik och demokrati är för kommersiella medier väsensfrämmande.<br />
205
206<br />
En förutsättning för att medborgarna ska kunna fungera i en demokrati<br />
är tillgången till trovärdig information om händelser och skeenden<br />
såväl i vårt land som internationellt. Public service är den enda men nödvändiga<br />
garantin för yttrandefriheten, för mångfalden och för det fria<br />
meningsutbytet. Jag utgår från att man vidgar hori<strong>son</strong>ten och inrymmer<br />
den allt starkare maktkoncentrationen när partistyrelsen kommer att se<br />
över partiets mediepolitik.<br />
Låt mig också säga att jag självklart yrkar bifall till Laila Freivalds<br />
yrkande om forskning om mediepolitiken. Vi har nämligen ingen sådan.<br />
Tommy Berger, Gävleborg: Partivänner! Det är oerhört glädjande att vi så<br />
här i slutet av partikongressen kommer tillbaka och så starkt talar för frågor<br />
som vi inledde så intensivt med när vi diskuterade partiprogrammet:<br />
frågan om demokrati och förverkligandet av demokratin, där medierna<br />
har en så oerhört stor betydelse.<br />
Det är svårt att underskatta betydelsen av medierna i förverkligandet<br />
av demokratin. Särskilt stor betydelse får public service-företagen. I ett<br />
allt mer genomkommersialiserat och enkelriktat massmedieutbud kommer<br />
public service att få ett allt större fokus. Det innebär också att vi<br />
måste garantera public service resurser. Därför hade det varit enkelt att<br />
yrka bifall till motionen från Örebro arbetarekommun om att ge public<br />
service nödvändiga resurser. Men en bättre väg att markera är att skärpa<br />
skrivningarna i de politiska riktlinjerna. Genom ett tillägg där vi förtydligar<br />
våra krav på public service, att public service ska garantera djup<br />
reflektion och redlighet i informationen, ställer vi tydligare krav på vad vi<br />
förväntar oss av public service. Indirekt ställer vi också krav på resurser.<br />
Jag yrkar därför bifall till det tillägget i riktlinjerna sidan 44, rad 8.<br />
Jag vill också yrka bifall till Jan Burells yrkande om de barnvänliga<br />
inslagen och skrivningarna på kulturavsnittet.<br />
Ewa-Lena Johans<strong>son</strong>, Örebro län: Ordförande, kongressdeltagare! Jag är<br />
inte nöjd med partistyrelsens utlåtande över motion 210, en motion<br />
angående Sveriges Television och Sveriges Radio. Det yttersta målet med<br />
statlig mediapolitik är att den ska förstärka och utveckla demokratin<br />
genom att stödja yttrandefriheten. Då får vi inte försvaga de ekonomiska<br />
möjligheterna att utföra detta uppdrag. Den så kallade uppräkning som<br />
partistyrelsen hänvisar till räcker tyvärr inte.<br />
Vi ser hela tiden olika mediebolag som går samman med ett enda mål,<br />
att tjäna pengar åt ägaren utan att behöva ägna en enda tanke åt att tillgodose<br />
språkliga minoriteters behov eller anpassa sig till krav som tittare<br />
med funktionshinder har.<br />
I partiprogrammet står följande under rubriken Demokrati: ”maktkoncentrationen<br />
i mediabranschen och den växande sammankopplingen<br />
med underhållningsindustrin gör att informationsflödet blir alltmer likformigt<br />
och i alltför stora delar uppbyggt på passiv konsumtion i stället
för socialt engagemang”. Vi har fått en kompassriktning i partiprogrammet.<br />
Vi behöver bara justera några grader i riktlinjerna.<br />
Jag vill yrka på ett tillägg på sidan 44, rad 4: ”och genom ökade satsningar<br />
de närmaste åren kommer positionen som ett kraftfullt medieföretag<br />
att stärkas.”<br />
Jag yrkar dessutom bifall till motion 210. Jag kan också passa på att<br />
yrka bifall till Laila Freivalds yrkande om forskning om medierna. Det är<br />
mycket viktigt.<br />
Vi måste se till att stärka yttrandefriheten, mångfalden och det fria<br />
meningsutbytet genom att värna public service-företagen.<br />
Lynn Ljungberg,Skåne: Kamrater! Chock, vanmakt, ilska – käns<strong>lor</strong>na var<br />
många när arbetarrörelsens massmediala flaggskepp gick i graven. Den<br />
sista september år 2000 utkom sista numret av tidningen Arbetet.<br />
Arbetet grundades år 1887 av Axel Daniels<strong>son</strong>.<br />
Mediafrågan i form av tidningar var högt prioriterad inom arbetarrörelsen<br />
och ett uttryck för en stark medvetenhet om egna vägar för opinionsbildning.<br />
Arbetets uppgift var folkbildning, att lyfta arbetaren till<br />
kultur och makt. Klassmedvetna arbetare skulle genom det skrivna och<br />
talade ordet bekämpa klasskillnad, kapitalvälde och andligt förtryck. I<br />
Sveriges TV 4 får man höra att det i dag är Sveriges kungapar som står<br />
för den starkaste opinionsbildningen. Det tål att tänka på.<br />
Arbetarrörelsen i Skåne är bekymrad över hur vi beskrivs, eller snarare<br />
icke beskrivs i den borgerligt dominerade medievärlden. Vad jag förstår,<br />
förstår partistyrelsen problematiken enligt utlåtandet i massmediafrågorna.<br />
Det är bra. Men vi måste också handla.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: En gång i tiden hittade man bara böcker på<br />
biblioteket. Nuförtiden finns det mycket annat där. Mediautbudet är<br />
mycket större. Vi har redan bestämt att vi ska ha ett informationssamhälle<br />
åt alla. Om vi vill ha det måste läsandet stimuleras. Men man gör<br />
det inte bara via böcker. Tillgång till andra medier är också viktigt.<br />
Därför föreslår jag att boklån och lån av andra medier ska vara avgiftsfria.<br />
Shimon Peres var här häromdagen. Han sade någonting klokt: ”And the<br />
world today, more than it is divided between the haves and the have nots,<br />
is divided between the connected and the disconnected. If you are connected,<br />
you are in. If you are disconnected, you are lagging behind.”<br />
Jag vill inte att någon i det här landet ska behöva välja bort något som<br />
finns på biblioteket, för att de inte har råd.<br />
Håge Mattis<strong>son</strong>, Kalmar län: Partivänner! Låt mig inledningsvis ge mitt<br />
reservationslösa stöd till Bo Bernhards<strong>son</strong> och det han har föreslagit som<br />
tillägg. Efter 45 år som journalist varav 40 år i A-pressen är det inte utan<br />
att man känner sig en aning luttrad i fråga om partiets mediapolitik.<br />
207
208<br />
Under den tid jag har jobbat har det i princip alltid hetat att den har varit<br />
nedläggningshotad, utom möjligen de allra sista åren. Samtidigt har jag<br />
ännu aldrig behövt uppleva en dag som arbetslös. I dag känner jag mig<br />
någorlunda trygg, som pensionär.<br />
Partistyrelsen skriver i sitt yttrande över motionerna att man ska tillsätta<br />
ytterligare en utredning under partisekreterarens ledning. Det skulle<br />
vara intressant att veta om utredningen är tillsatt och i så fall vilka direktiv<br />
den har fått. Vilka sitter med i utredningen? Det finns säkert många<br />
som skulle kunna tillföra en sådan utredning en hel del. Ska den lägga<br />
fram ett betänkande redan till våren är det hög tid att den kommer i<br />
arbete.<br />
Edgar Askbom, Kalmar län: Partikamrater! I temagruppen sade en förståndig<br />
deltagare att vi ska kunna använda partiprogram och riktlinjer i<br />
vår argumentation för de beslut vi fattar i kommuner, riksdag och landsting.<br />
Jag har kunnat konstatera att idrotten inte finns nämnd. Därför vill<br />
jag be er att stödja mina tilläggsförslag. Jag hade egentligen hoppats att<br />
inte behöva gå upp. Men så blir det när man glömmer att ta upp det i<br />
temagruppen. Det ska ni komma ihåg till nästa gång.<br />
Mitt förslag till tillägg ska in på sidan 42, rad 6 efter ”kulturen”:<br />
”idrottsrörelsen och föreningslivet”. Jag vill göra ytterligare ett tillägg på<br />
sidan 42, rad 19, efter ”kraft”: ”Vi får inte glömma idrotten som fostrar<br />
barn och ungdomar inte minst de med dåligt självförtroende.”<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Bo Olov<strong>son</strong>, Norrbotten: Kamrater! Det finns en alldeles fantastisk<br />
mening i riktlinjerna på sidan 42, rad 23: ”Vi ägnar allt mer tid åt mediekonsumtion,<br />
och frågan är: När tänker vi själva och hur ofta styrs våra<br />
värderingar och uppfattningar av sådant vi sett på TV?”<br />
Det har väckt tre tankar hos mig. Hur många av de frågor vi har<br />
avhandlat här kommer från folket och hur många kommer från löpsedlarna,<br />
egentligen? Hur mycket av logiken runt frågorna kommer från eget<br />
tänkande och samtal och hur mycket är bara ett upprepande av en massmedialogik?<br />
Var går gränsen mellan att vara politiker och att vara ett eko<br />
av en massmedialogik?<br />
Det är första gången som jag så att säga är mediabruset. Jag har kunnat<br />
se en ganska tydlig symbios mellan massmedier och politiker. Vi<br />
behöver dem för att vinna röster och de behöver oss för att ha något att<br />
skriva om. Ofta möts man i det förenklade och slagkraftiga. Världen<br />
hade varit ett bättre ställe om hela vårt re<strong>son</strong>emang hade kunnat gå ut till<br />
folk utanför kongressen.<br />
Den tredje tanken kan vara lite provocerande. I går, under minkomröstningen,<br />
såg vi gränsen mellan dokusåpa och politik upplösas. Det var<br />
en TV-kanal som lät en dokusåpa invadera verkligheten. Man gick över
gränsen, in i verkligheten. I och med det invaderade man politiken också.<br />
Det här fallet är ganska oskyldigt. Men risken finns att medierna i framtiden<br />
skapar sina egna politiker.<br />
Mitt yrkande är att vi måste förhålla oss självständiga. Det behövs en<br />
ny ism för att kunna stå emot medierna.<br />
Carina Brandt, Örebro län: Partivänner! Jag skulle vilja att vi gör texten<br />
som gäller barn och kultur starkare. Barn har också kulturella rättigheter.<br />
Om det här ska vara en barnens kongress som är värd namnet måste det<br />
ge tydliga avtryck i de skrivningar som rör kulturområdet. Dessutom får<br />
vi inte glömma två stora kulturområden, förutom musik och litteratur<br />
som redan är nämnda, nämligen dans och bild.<br />
Jag vill lägga till följande i riktlinjerna på sidan 43, rad 17 efter ”en<br />
betydelsefull roll”: ”Barns kulturella rättigheter måste betonas. Musik,<br />
dans, bild och kultur ska vara en viktig del av livet redan från barn- och<br />
ungdomsåren.”<br />
Kristina Svens<strong>son</strong>, Dalarna: Ordförande, partivänner! Anita Fridberg och<br />
Viktoria Eriks<strong>son</strong> tog upp en mycket viktig fråga, om hörselhandikappades<br />
möjligheter att tillgodogöra sig TV:s utbud. I partiprogrammet står följande:<br />
”Alla ska ha rätt till kunskap och kulturupplevelser.”<br />
Med det som grund är det viktigt att vi uppmärksammar möjligheten<br />
för hörselhandikappade och per<strong>son</strong>er med språksvårigheter att se på till<br />
exempel lokala nyhetssändningar, riksnyheter med mera. Nästa gång du<br />
sätter på TV:n, pröva då att stänga av ljudet. Hur mycket förstår du? I<br />
varje fall kan inte jag tillgodogöra mig något.<br />
Därför yrkar jag på ett tillägg på sidan 44, rad 8 efter ”funktionshinder<br />
har”: ”TV är ett media som är av stor vikt för många funktionshindrade.<br />
För hörselhandikappade och per<strong>son</strong>er med språksvårigheter är textning<br />
av program mycket viktigt. Sveriges Televisions program bör göras tillgängliga<br />
för alla.”<br />
Lars Stjernkvist, partistyrelsens föredragande: Jag ska kommentera de<br />
inlägg och yrkanden som har gjorts av Bo Bernhards<strong>son</strong>, Lynn Ljungberg,<br />
Håge Mattis<strong>son</strong>, Maj Britt Theorin och Birgitta Ahlqvist.<br />
Först till frågan om arbetsgrupp och eventuellt program. Jag har precis<br />
som Håge Mattis<strong>son</strong> ett förflutet inom A-pressen och har per<strong>son</strong>ligen och<br />
fysiskt upplevt en del av de tappade sugar som finns på arbetarrörelsens<br />
meritlista inom mediaområdet. Jag har ibland funderat på varför vi i dag<br />
har så dåligt självförtroende när det gäller mediapolitik. Jag tycker att vi<br />
har det. Kanske är en förklaring att vi tycker att frågorna är svåra. Jag<br />
säger bara digital-TV, så tror jag att en del av er förstår vad jag menar.<br />
Det viktigaste skälet till det som Carl Tham med flera har varit inne på<br />
är att detta är ett område där vi alla är överens om mångfaldens, de<br />
många rösternas betydelse. Samtidigt kan vi känna en viss uppgivenhet<br />
2<strong>09</strong>
210<br />
när vi ser den oerhört snabbgående kommersialiseringen – lokalt, regionalt,<br />
centralt och också globalt.<br />
Jag har funderat på ett moraliskt dilemma. Som ordningsman i partiet<br />
har jag sagt till alla föredragande att det inte är kongressens sak att<br />
bestämma arbetsformerna för program och arbetsgrupper. Partistyrelsen<br />
funderar dock på att göra ett avsteg från den principen, av två skäl. Det<br />
ena är att vi behöver höja svansföringen och utveckla en strategi för den<br />
allmänna mediapolitiken. Det tycker jag är bra. Men det ska inte vara ett<br />
dokument som ställs in i hyllan. I så fall ska det vara ett praktiskt, konkret<br />
dokument, som flera av er efterlyste, som visar hur vi praktiskt vill<br />
angripa de mediapolitiska frågeställningarna.<br />
Vi behöver också, precis som Bo Bernhards<strong>son</strong> yrkade, utveckla en strategi.<br />
Vi har förvisso begränsade resurser som tyvärr inte räckte för att<br />
rädda Arbetet. Där delar jag den känsla som flera av er uttryckte. Det får<br />
dock inte leda till att vi ger upp. Självklart ska vi ha kvar ambitionen att<br />
vara närvarande på mediamarknaden, inom ramen för de resurser vi har,<br />
också i framtiden. Därför yrkar jag bifall till förslaget från Maj Britt<br />
Theorin och Birgitta Ahlqvist. Jag ändrar alltså partistyrelsens tidigare<br />
yrkande.<br />
Jag yrkar också bifall till Bo Bernhards<strong>son</strong>s tilläggsförslag om att vi ska<br />
vara beredda att själva som rörelse bidra till en allsidig opinionsbildning.<br />
Marita Ulvskog, partistyrelsens föredragande: Partivänner! Jag börjar med<br />
Carl Thams förslag till ändring i riktlinjerna sidan 42, rad 1. Han ville stryka<br />
den första meningen och i stället lägga till ett stycke om att socialdemokratin<br />
vill skapa ett demokratiskt kultursamhälle, ett samhälle där kultur och<br />
bildning vårdas, som stöder konstnärligt skapande, fritt kunskapssökande<br />
och så vidare. Partistyrelsen yrkar bifall till det. Det är en bättre formulering,<br />
förutom att Carl, i likhet med andra, formulerade sig alldeles utmärkt när<br />
det gäller kommersialiseringen av denna viktiga sektor.<br />
Yrkandet från Edgar Askbom,Kalmar, gäller sidan 42, rad 6 om idrottsrörelsen<br />
och föreningslivet. Jag vill hänvisa till Britta Lejon som har hand<br />
om folkrörelsefrågorna. Där har vi lagt idrottsrörelsen.<br />
Jan Burell, Dalarna, har ett yrkande som gäller sidan 42, rad 7, om att<br />
kulturen ska användas som en hävstång i skolan för att bättre ta vara på<br />
lust och nyfikenhet. Läsning av böcker, museer som riktar sig till barn på<br />
ett medvetet sätt, barnteater och konserter är några av pusselbitarna i en<br />
levande kultur på barns villkor. Partistyrelsen avstyrker yrkandet eftersom<br />
vi menar att det på tre olika ställen på sidan 43 redan finns tydliga formuleringar<br />
som täcker in samma sak.<br />
Laila Freivalds vill ersätta ”likformighet” med ”likriktning och banalisering”<br />
på sidan 42, rad 9-10. Det tillstyrks. Hon vill sedan ha en förändring<br />
på sidan 42, rad 24-25 och skriva in följande: ”Frågan är hur våra<br />
värderingar styrs av likformig underhållning i stället för allsidig, saklig
information.” Den meningen skulle ersätta den fråga som Bo Olov<strong>son</strong><br />
från Norrbotten ställde frågor till sig själv utifrån. Vi avstyrker Lailas förslag<br />
och menar att texten ska stå kvar som nu. Det täcker in samma sak.<br />
Edgar Askbom från Kalmar län återkommer med ett yrkande som gäller<br />
idrotten på sidan 42, rad 19. Där vill han lägga till: ”Vi får inte<br />
glömma idrotten som fostrar barn och ungdomar inte minst de med<br />
dåligt självförtroende.” Även där hänvisar vi till Britta Lejon, eftersom<br />
frågan ligger tydligare under folkrörelseavsnittet.<br />
Bo Olov<strong>son</strong> från Norrbotten vill att vi ska skriva in i riktlinjerna att socialdemokratin<br />
måste förhålla sig självständig gentemot en massmedialogik<br />
som riskerar att sätta ramarna för det offentliga samtalet. Jag kan sympatisera<br />
med vartenda ord som Bo Olov<strong>son</strong> sade. Men vi föreslår från partistyrelsens<br />
sida att yrkandet avstyrks, då vi tycker att det inte riktigt passar<br />
in i det sammanhanget.<br />
Solveig Ingemars<strong>son</strong>, Västmanland, vill byta ut ”progressiva rörelser” på<br />
sidan 42, rad 29. Partistyrelsen avstyrker det. Vi tycker inte att det finns<br />
några folkrörelser eller fria rörelser som inte är progressiva. Vi tycker att<br />
texten täcker in det ganska bra.<br />
Peter Egardt från Dalarna vill att det ska stå i riktlinjerna att även arbetet<br />
med att stärka det dialektala kulturarvet ges särskilt stöd. Jag skulle<br />
kunna prata norrbottniska eller till och med Överkalixmål här i talarstolen,<br />
och ni skulle inte begripa ett ord av vad jag sade. Det är en viktig<br />
fråga som engagerar många. Likväl avstyrker partistyrelsen förslaget att<br />
det ska in i riktlinjerna. Däremot pågår mängder av satsningar och projekt<br />
som stöder det dialektala kulturarvet. Det kan vi säkert komma tillbaka<br />
till i andra sammanhang, men icke i de politiska riktlinjerna.<br />
Laila Freivalds har ett yrkande som rör sidan 42, rad 45. Där vill hon<br />
föreslå ett särskilt kostnadsindex för kulturen för att förhindra urholkning<br />
av anslagen för full kompensation. Sedan vi fick regeringsmakten<br />
1994 har den statliga kulturbudgeten ökat årligen med drygt 4 procent.<br />
Om man räknar in mediapolitiken uppgår siffran till över 5 procent i<br />
årlig ökning. Det har inte skett automatiskt via ett index. Partistyrelsen<br />
avstyrker likväl Lailas förslag om att föra in det i riktlinjerna. Sedan har<br />
hon alldeles rätt i att vissa politikområden har klarat av att åstadkomma<br />
en automatisk uppräkning. Resultatet är likadant på kulturområdet, även<br />
om vägen har varit mödosammare.<br />
Ann Hedbom från Gävleborg vill göra ett tillägg i de politiska riktlinjerna<br />
om att boklån och lån av andra medier ska vara avgiftsfria. Det var<br />
en stor diskussion när vi äntligen sjösatte bibliotekslagen. Det finns ett<br />
antal formuleringar i bibliotekslagen som talar om att databaserad information<br />
ska göras tillgänglig för alla medborgare. När det gäller barn och<br />
unga ska man erbjuda böcker, informationsteknik och andra medier<br />
anpassade till deras behov och så vidare. Detta nämns i själva lagtexten.<br />
Däremot är endast det avgiftsfria lånet av litteratur klart utsagt i lagen.<br />
211
212<br />
Vi menar att det bör förbli så. Partistyrelsen avstyrker tillägget som Ann<br />
skulle vilja ha in.<br />
Carina Brandt,Örebro län, har ett förslag som gäller riktlinjerna sidan<br />
43, rad 17. Hon vill lägga till: ”Barns kulturella rättigheter måste betonas.<br />
Musik, dans, bild och kultur ska vara en viktig del av livet redan från<br />
barn- och ungdomsåren.”<br />
Jag håller med fullständigt, men partistyrelsen avstyrker yrkandet på<br />
grund av att vi anser att detta täcks in med andra formuleringar som är<br />
utspridda i texten.<br />
Jan Burell i Dalarna vill ha ett tillägg i riktlinjerna på sidan 43, rad 21<br />
enligt följande: ”Skyddet för vardagens arkitektur ska säkerställas genom<br />
både skärpt lagstiftning och ökad tillämpning av gällande plan- och<br />
bygglag.”<br />
Det finns skärpningar av till exempel plan- och bygglagen, det finns<br />
förändringar när det gäller andra lagar och det finns ökade särskilda,<br />
öronmärkta, resurser för ett antal statliga myndigheter för att jobba med<br />
dessa frågor. Men frågorna ägs i huvudsak av kommunerna. Med hänvisning<br />
till det som pågår och till det kommunala ansvaret avstyrker partistyrelsen<br />
detta.<br />
Laila Freivalds har också ett yrkande när det gäller sidan 44, rad 45<br />
som lyder: ”Vi vill att forskning bedrivs om hur medierna styrs, hur de<br />
styr och griper in i skeenden och påverkar vår tankevärld.” Partistyrelsen<br />
tillstyrker att vi skriver in någonting om mediaforskningen, men vi hoppas<br />
att vi kanske kan göra några språkliga förkortningar eller förändringar.<br />
Nästa yrkande rörande riktlinjerna kommer från Ewa-Lena Johans<strong>son</strong><br />
från Örebro län. Hon vill ha igenom en formulering om att public service<br />
har fått ett utökat stöd under de närmaste åren. Det gäller sidan 44,<br />
rad 4. Det är visserligen korrekt, och det är ju kul att få tala om att man<br />
har gjort något bra, men partistyrelsen avstyrker detta. Vi tycker inte att<br />
det riktigt passar in här.<br />
Tommy Berger, Gävleborg, vill att public service ska garantera djup<br />
reflexion och redlighet i informationen. Det gäller sidan 44, rad 8.<br />
Partistyrelsen avstyrker detta. Vi tycker att de formuleringar som finns<br />
om public service väl täcker in det hela på ett sätt som innebär att man<br />
inte avkräver garantier av ett självständigt medieföretag som public service<br />
är, och alltså icke underställt krav på garantier till staten i den formen.<br />
Kristina Svens<strong>son</strong>, Dalarna, vill ha ett tillägg på sidan 44, rad 8, som<br />
lyder: ”TV är ett medium som är av stor vikt. För många funktionshindrade,<br />
för hörselhandikappade och per<strong>son</strong>er med språksvårigheter är textning<br />
av program mycket viktigt. Sveriges Televisions program bör göras<br />
tillgängliga för alla.” Jag återkommer med en längre utläggning om detta<br />
när vi kommer till motionen i samma fråga. Vi menar att det som står om<br />
public service i riktlinjerna är tillräckligt. Vi lyfter fram de funktions-
hindrade. I namnet public service, allmänhetens tjänst om man översätter<br />
det till svenska, ligger ju också att det är en självklarhet att man ska<br />
nå i princip alla medborgare med sitt utbud. Vi tycker att det är tillräckligt.<br />
Jag går nu in på motionerna, och hoppas att jag har klarat av allt som<br />
gällde riktlinjerna. Det handlar om det som rör lagstiftningen – motion<br />
nummer 207 från Bräcke arbetarekommun. Partistyrelsens utlåtande är<br />
något föråldrat. Sedan det skrevs har riksdagen nämligen beslutat att det<br />
i det nya avtal som just nu skrivs mellan staten och Sveriges Television<br />
ska sägas att när det gäller andelen textade program under den kommande<br />
tillståndsperioden, alltså från år 2002 till och med år 2005, ska<br />
ambitionsnivån inte bara vara att väsentligt öka de textade programmen,<br />
utan att 50 procent av de program som sänds en första gång ska vara textade.<br />
Det innebär att det tillsammans med repriserna kommer att handla<br />
om nästan 80 procent av programmen som textas.<br />
Vi tycker att det är att gå mycket snabbt fram med den höjda ambitionsnivån.<br />
När det handlar om att gå ännu längre och föreslå lagstiftning<br />
när det handlar om en fördubbling av ambitionsnivån på fyra år så bör<br />
det naturligtvis framgå, men beslutet är dock detsamma. Vi anser att<br />
motionen är besvarad med denna nu något uppdaterade beskrivning av<br />
hur situationen ser ut. Visst är det en oerhört viktig fråga, men public<br />
service är till för alla medborgare, även dem som har ett funktionshinder.<br />
Därför står det också så i riktlinjerna, och nu vet ni att ambitionsnivån är<br />
högre också när det gäller hur vi realiserar detta.<br />
Jag går nu över till en motion från Örebro arbetarekommun, där det<br />
finns krav på att en lag stiftas som begränsar ägarkoncentrationen i medierna<br />
och därmed garanterar mångfald. Som punkt nummer två i den<br />
motionen ingår dessutom en skrivning om att verka för att Sveriges<br />
Radio och Sveriges Television får nödvändiga resurser för att kunna fortsätta<br />
att vara en motvikt mot kommersiella intressen. Vi hade sagt från<br />
partistyrelsen att vi ansåg att motionen var besvarad med hänvisning till<br />
utlåtandet. Vi vill dock göra en förändring där och säga att vi bifaller<br />
motion nummer 210 från Örebro arbetarekommun.<br />
Därmed tror jag att jag har gått igenom alla motionerna. Tack så<br />
mycket!<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.8.2 och 18.1 fortsätter på<br />
sidan 217 i del 3.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingar ajournerades klockan 13.<strong>09</strong>.<br />
213
214<br />
Lördagen den 10 november 2001<br />
Eftermiddagens förhandlingar<br />
Eftermiddagens förhandlingar inleddes klockan 14.30.<br />
Sekreterare: Peter Anders<strong>son</strong> och Ulf Nordlinder<br />
Ordförande: Jörgen Linder<br />
Dagordningens punkt 8 (fortsatt behandling)<br />
Val av partiorgan<br />
Tidigare behandlad på sidan 65 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 8.6<br />
Val av femton suppleanter i partistyrelsen<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Angelica Krantz, Värmland, omval<br />
Hans Hoff, Halland, nyval<br />
Nalin Pekgul,Stockholm, omval<br />
Tomas Eneroth,Kronoberg, nyval<br />
Marie Granlund,Skåne, nyval<br />
Reynoldh Furustrand, Södermanland, nyval<br />
Britt-Marie Andrén Karls<strong>son</strong>,Bohuslän, nyval<br />
Peter Hultqvist, Dalarna, nyval<br />
Mariana Buzaglo-Penchansky,Stockholm, nyval<br />
Ola Rask,Stockholms län, omval<br />
Monica Haider,Kronoberg, nyval<br />
Berndt Sköldestig,Östergötland, nyval<br />
Benita Vikström, Södermanland, nyval<br />
Luciano Astudillo,Skåne, nyval<br />
KG Abrams<strong>son</strong>, Västerbotten, nyval.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt enhälligt:<br />
att bifalla valberedningens förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 8.6 var därmed avslutad.
Dagordningens punkt 8.8<br />
Val av tre revisorssuppleanter<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Berit Oscars<strong>son</strong>,omval<br />
Ove Pers<strong>son</strong>,nyval<br />
Lars Erics<strong>son</strong>,nyval.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt enhälligt:<br />
att bifalla valberedningens förslag.<br />
Behandlingen av dagordningen punkt 8.8 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 8.10<br />
Val av fem suppleanter i programkommissionen<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Eva Marcusdotter,omval<br />
Karl-Petter Thorwalds<strong>son</strong>,nyval<br />
Berit Högman,omval<br />
Mikael Damberg,nyval<br />
Marie-Louise Rönnmark,nyval.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt enhälligt:<br />
att bifalla valberedningens förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 8 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 10.4.2 (fortsatt behandling)<br />
Alla behövs på framtidens arbetsmarknad<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 21-22)<br />
Tidigare behandlad på sidan 50 i del 3.<br />
Förslag från redaktionsutskottet<br />
Mona Sahlin,redaktionsutskottets föredragande: Partivänner! Det handlar<br />
om arbetstiden – om heltid och om deltid. Jag tycker att redaktionsutskottet<br />
har gjort det lätt och tydligt. Vi har lyft in attsatsen i den<br />
motion som ni yrkade bifall till i texten. 215
216<br />
Då lyder texten så här:<br />
”Alla människor måste ha rätt till ett arbete som det går att försörja sig<br />
på. Ofrivillig deltid och timanställning måste motverkas. Lagstiftningen<br />
måste stärkas så att heltid blir en rättighet och deltid en möjlighet. I<br />
offentlig sektor är per<strong>son</strong>albehoven i dag så stora att heltid borde vara<br />
självklart. Det vilar ett stort ansvar på oss som offentliga arbetsgivare att<br />
erbjuda sådana arbetstider och arbetsvillkor inom vård och omsorg att<br />
det blir attraktiva arbetsplatser med inflytande och delaktighet. Vi socialdemokrater<br />
kan aldrig acceptera att stora grupper inte får möjlighet till<br />
heltidsanställningar. Både inom offentlig och privat sektor arbetar framför<br />
allt många kvinnor mot sin vilja på deltid. Det är en viktig jämställdhetsfråga<br />
att få den arbetstid som man själv önskar.”<br />
Med det hoppas jag att vi alla – både ministrar och kommun- och<br />
landstingspolitiker – åker hem och jobbar för detta. Jag yrkar bifall till<br />
redaktionsutskottet förslag.<br />
Debatt<br />
Lena Österlund, Västernorrland: Det vilar ett stort ansvar på ”oss” som<br />
offentliga arbetsgivare, står det. Men vi i partiet är väl inte arbetsgivare?<br />
Jag skulle därför vilja att det i stället står: ”Det vilar ett stort ansvar på<br />
offentliga arbetsgivare.”<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Redaktionsutskottet förslag till ny skrivning i de politiska riktlinjerna,<br />
sidan 21, rad 45 i avsnittet Alla behövs på framtidens arbetsmarknad.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Lena Österlund, Västernorrland: Strykning av orden ”oss som” på rad 4.<br />
Mona Sahlin: Bifall till Lena Österlunds förslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla Lena Österlunds strykningsförslag,<br />
att bifalla redaktionsutskottets förslag till ny skrivning i riktlinjerna<br />
sidan 21, rad 45.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.4 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth
Dagordningens punkt 10.8.2 (fortsatt behandling)<br />
Kulturen och medier – utrymme för liv och lust<br />
(Politiska riktlinjer sidorna 42-44)<br />
Tidigare behandlad på sidan 213 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 18.1 (fortsatt behandling)<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Kulturen och medier – utrymme för liv och lust<br />
(Häftena M2 sidorna 4-25 och U2 sidorna 39-46)<br />
Tidigare behandlad på sidan 213 i del 3.<br />
Fortsatt debatt<br />
Edgar Askbom, Kalmar län: Kongresskamrater! Jag återtar mina förslag<br />
till förmån för kommande förslag på sidan 45, och jag ber er uppmärksamma<br />
det.<br />
Laila Freivalds,Stockholm: Jag tackar för bifallet till förslaget om forskning<br />
när det gäller medierna. Det måste bli en viktig del av vår framtida<br />
mediepolitik.<br />
När det sedan gäller uppräkningen av anslagen till våra kulturinstitutioner<br />
så måste jag stå fast vid mitt yrkande. Jag tror nästan att Marita<br />
Ulvskog håller med mig, för annars skulle hon inte åberopa att kulturbudgetens<br />
del inte har fått sådana påslag sedan 1994 när det samtidigt är<br />
så att våra regionteatrar och vår länsmusik hela tiden har fått nedskärningar.<br />
Det är just det som är oacceptabelt. Jag tror att alla i den här salen<br />
är vana vid att höra: Vi har inte råd. Vi måste acceptera neddragningar.<br />
Och det accepterar vi också. Men det är inte acceptabelt att argumentera<br />
och säga att kulturbudgeten hela tiden ökar när länsteatrar och regionteatrar<br />
hela tiden får mindre anslag. Därför yrkar jag bifall till mitt förslag<br />
om att löne- och kostnadsökningarna ska räknas upp så att de täcker<br />
de faktiska kostnaderna och ingen urholkning sker.<br />
Anita Fridberg, Värmland: Jag kan börja med att säga att det är bra att det<br />
går framåt när det gäller textning på TV. Men jag vidhåller mitt yrkande om<br />
att bifalla motion 207 för lagstiftning av textning av alla TV-program.<br />
Peter Egardt, Dalarna: Partivänner! Jag vill uttrycka min besvikelse över<br />
att partistyrelsen inte fann detta med bevarande av dialekterna som tillräckligt<br />
viktigt för att föra in en passus om det i riktlinjerna. Jag vill be er<br />
fundera över detta. Tiden är knapp. Ska vi kunna bevara våra dialekter,<br />
som är ett talspråk och inte ett skriftspråk, så måste man dokumentera<br />
det på något vis. Detta bygger på att folk lever och kan föra vidare den<br />
217
218<br />
muntliga tradition som det trots allt är. Här är tiden knapp. De hinner<br />
lämna oss innan vi hinner dokumentera det här om vi inte snabbar på.<br />
Domen över oss i en framtid kan bli hård om vi har tappat bort de lokala<br />
dialekter som finns runtom i Sverige. Jag vädjar till kongressen att bifalla<br />
mitt yrkande om att ha med dialekterna i riktlinjerna.<br />
Solveig Ingemars<strong>son</strong>, Västmanland: Jag hävdar fortfarande att ”progressiva<br />
rörelser” är okej för mig, men i så fall vill jag att det ska stå så här:<br />
”Tillsammans med folkrörelser och andra progressiva rörelser i Sverige.”<br />
Jag vill nämligen lyfta fram folkrörelsernas betydelse. Vi får inte tappa<br />
bort dem. Det gäller alltså sidan 42, rad 29. Där vill jag ha in orden ”folkrörelser<br />
och andra progressiva rörelser”.<br />
Marita Ulvskog, partistyrelsens föredragande: Partivänner! Först vill jag säga<br />
att jag tycker att det är så roligt att vi för en kulturpolitisk och mediepolitisk<br />
debatt på kongressen. Det visar ju att de här frågorna faktiskt börjar ta<br />
tid i våra liv och i vårt politiska arbete och inte bara på kongresserna –<br />
som jag sade i min korta inledning. Jag är väldigt glad för att ni går upp<br />
och begär replik, även om presidiet kanske skulle vilja att vi blir klara nu.<br />
Jag har egentligen inte så mycket annat att säga. När det gäller textningen<br />
av TV-program så kommer kulturutskottets skärpning att innebära<br />
att 50 procent av alla förstagångsvisade program ska vara textade<br />
under en tillståndsperiod på bara fyra år, alltså från år 2002 till 2005. Det<br />
är en fördubbling av ambitionsnivån som den ser ut i dag. Vi lägger ett<br />
väldigt kraftigt ansvar på public service att klara det utan att vi ytterligare<br />
ska behöva höja licenserna kraftigt, med den risk vi då utsätter oss för att<br />
fler människor väljer att inte betala sin TV-licens. Jag, liksom självfallet<br />
partistyrelsen, håller därför fast vid att vi avstyrker det förslaget. Det<br />
betyder inte att frågan inte är viktig och att vi inte kommer att fortsätta<br />
att partipolitiskt engagera oss djupt för att, precis som det står i riktlinjerna,<br />
public service ska kunna lyssna till och tillgodose de krav som<br />
kommer från människor med funktionshinder. Vi ska fortsätta att jobba<br />
med dessa frågor med största allvar och med alla resurser som vi kan uppbringa,<br />
men icke lägga fast detta hårdare än vad som kommer att göras<br />
som det ser ut i dag enligt partistyrelsens förslag.<br />
Till Laila Freivalds vill jag säga att det finns en del länsteatrar och<br />
regionteatrar som har fått det besvärligt. Vi försöker rätta till det lite<br />
grann från regeringens sida i årets budget. Från partistyrelsens sida tycker<br />
vi att de formuleringar som finns i dag är tillräckligt tydliga när det gäller<br />
kulturens resurser.<br />
Dialekterna är en viktig fråga. Den finns med i diverse utredningssammanhang<br />
och får projektstöd av olika slag och permanenta stöd. Det<br />
finns en forskningsinstitution som sysslar med de här frågorna.<br />
Dialekterna är en viktig del av vårt kulturarv, men vi anser icke att det<br />
bör göras några förändringar på denna punkt i riktlinjerna.
När det gäller det sista förslaget om tillägg av ”folkrörelser och andra<br />
progressiva rörelser” skulle jag – om inte presidiet går upp i atomer – vilja<br />
säga: Det kan vi väl ändå tillstyrka från partistyrelsens sida!<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 201, 202:1-2, 203:1-2, 204,<br />
205:1, 206:1, 207, 208:1-2, 2<strong>09</strong>:1-2, 210:1-2, 211:1, 212:1-2, 213:1,<br />
214:1-3, 215:1, 216:1-2 och 923:8-9<br />
att avslå motion 203:1-2, 2<strong>09</strong>:1-2, 212:2 och 213:1,<br />
att anse motion 204 besvarad med hänvisning till de politiska riktlinjerna,<br />
att anse motionerna 201, 202:1-2, 205:1, 206:1, 207, 208:1-2, 210:1-<br />
2, 211:1, 212:1, 214:1-3, 215:1, 216:1-2 och 923:8-9 besvarade<br />
med hänvisning till debatt och utlåtanden.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 42-44, avsnittet<br />
Kultur och medier – utrymme för liv och lust, inklusive förslag till ändringar<br />
med anledning av temagruppen:<br />
Ändring sidan 42, rad 9-10: ”Vi kan inte heller acceptera att mångfalden<br />
ersätts av likriktning och banalisering och att klyftorna växer också<br />
när det gäller tillgången till medier.”<br />
Tillägg sidan 43, rad 2, efter ”rimlig kostnad”: ”Kultur i arbetslivet har<br />
stor betydelse för att ge människor möjlighet till och delaktighet i kulturen.<br />
Fackföreningsrörelsen fyller en viktig funktion.”<br />
Tillägg sidan 43, rad 9, efter ”slampoetry”: ”ungkultur”.<br />
Tillägg sidan 43, rad 42: ”Barn och vuxna med läs- och/eller skrivsvårigheter<br />
bör särskilt uppmärksammas.”<br />
Ändring sidan 44, rad 1: rubriken ”Fri media” ersätts med ”Mångfald i<br />
media”.<br />
Tillägg sidan 44, rad 3,efter ”central kraft för”: ”kunskap, mångfald och<br />
yttrandefrihet.”<br />
Tillägg sidan 44, rad 3, efter ”yttrandefrihet”: ”Public service ska verka<br />
som fri kritisk granskare av makten i samhället – såväl av den politiska,<br />
ekonomiska som medias.”<br />
Ändring sidan 44, rad 15-16, omformulerad mening: ”Vi vill att det<br />
ska finnas flera olika distributionsvägar för televisionen, men också för<br />
exempelvis tidningar och tidskrifter.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Anita Fridberg, Värmland: Bifall till motion 207.<br />
Viktoria Eriks<strong>son</strong>, Jämtland: Bifall till motion 207.<br />
219
220<br />
Jan Burell, Dalarna: Bifall till motion 202.<br />
Tillägg sidan 42, rad 7, efter ”… som medborgare”: ”Kulturen ska<br />
användas som en hävstång i skolan, för att bättre ta vara på lust och<br />
nyfikenhet. Läsning av böcker, museer som riktar sig till barn på ett medvetet<br />
sätt, barnteater och konserter är några av pusselbitarna i en levande<br />
kultur på barns villkor.”<br />
Tillägg sidan 43, rad 21: ”Skyddet för vardagens arkitektur ska säkerställas<br />
genom både skärpt lagstiftning och ökad tillämpning av gällande<br />
plan- och bygglag.”<br />
Birgitta Ahlqvist,Norrbotten: Bifall till motion 216:1.<br />
Carl Tham, Stockholm: Tillägg sidan 42, rad 1: ”Socialdemokratin vill<br />
skapa ett demokratiskt kultursamhälle. Det är ett samhälle där kultur och<br />
bildningen vårdas och som stöder konstnärligt skapande och fritt kunskapssökande.<br />
Det är ett samhälle där alla människor ges möjligheter att<br />
ta del i kulturlivet och uppmuntras att efterfråga också sådant de inte<br />
visste att de gillade.”<br />
Laila Freivalds,Stockholm: Drar tillbaka förslag om skärpningar av texten<br />
till förmån för temagruppens förslag.<br />
Tillägg: sidan 44 rad 45: ”Vi vill att forskning bedrivs om hur medierna<br />
styrs, hur de styr och griper in i skeenden och påverkar vår tankevärld.”<br />
Tillägg sidan 42, rad 45: För att förhindra urholkning av anslagen bör<br />
full kompensation ske för löne- och kostnadsökningar – ett slags kulturindex.”<br />
Solveig Ingemars<strong>son</strong>, Västmanland: Bifall till motion 205:1<br />
Ändring sidan 42, rad 29: ta bort ”progressiva rörelser” och i stället<br />
skriva till exempel ”Tillsammans med folkrörelser eller andra fria rörelser<br />
i Sverige och internationellt, vill vi motverka den utvecklingen på mediemarknaden<br />
som utarmar demokratin och befäster gamla klassmönster.”<br />
Peter Egardt, Dalarna: Tillägg sidan 42, rad 40, efter ”romer och judar”:<br />
”Även arbetet med att stärka de svenska dialekternas ställning ska ges<br />
särskilt stöd.”<br />
Anders Tell,Skåne: Bifall till partistyrelsens förslag; drar tillbaka tidigare<br />
yrkande.<br />
Bo Bernhards<strong>son</strong>, Skåne: Tillägg sidan 44, rad 20: ”Vi vill också, tillsammans<br />
med andra progressiva intressenter, ta initiativ till och ansvar för<br />
mediesatsningar som vidgar och fördjupar den samhällskritiska journalistiken<br />
och bidrar till en allsidig opinionsbildning.”
Maj Britt Theorin,Stockholm: Bifall motion 215.<br />
Bifall till Laila Freivalds förslag på sidan 44, rad 45.<br />
Tommy Berger, Gävleborg: Tillägg sidan 44 rad 8: ”Public service ska<br />
garantera djup, reflektion och redlighet i informationen.”<br />
Bifall till Jan Burells förslag.<br />
Ewa-Lena Johans<strong>son</strong>,Örebro län: Bifall till motion 210:1-2.<br />
Tillägg sidan 44, rad 4: ”Och genom ett utökat stöd de närmaste åren<br />
kommer positionerna som ett kraftfullt mediaföretag att stärkas.”<br />
Bifall till Laila Freivalds förslag på sidan 44, rad 45.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Tillägg på sidan 43, rad 43: ”Boklån och lån av<br />
andra medier ska vara avgiftsfria.”<br />
Håge Mattis<strong>son</strong>, Kalmar län: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 208:1.<br />
Bifall Bo Bernhards<strong>son</strong>s förslag på sidan 44 rad 20.<br />
Edgar Askbom,Kalmar län: Tillägg sidan 42, rad 6, efter ordet ”kulturen”:<br />
”idrottsrörelsen och föreningslivet.”<br />
Tillägg sidan 42 rad 19, efter ordet ”kraft”: ”Vi får inte glömma idrotten<br />
som fostrar barn och ungdomar, inte minst de med dåligt självförtroende.”<br />
(Drog senare tillbaka dessa yrkanden.)<br />
Bo Olov<strong>son</strong>, Norrbotten: Tillägg sidan 42, rad 26: ”Socialdemokratin<br />
måste, trots mediernas ökade genomslag, förhålla sig självständig gentemot<br />
den massmedialogik, som annars riskerar att sätta ramarna för det<br />
offentliga samtalet.”<br />
Carina Brandt,Örebro län: Tillägg sidan 43, rad 17: ”Barns kulturella rättigheter<br />
måste betonas. Musik, dans, bild och litteratur ska vara en viktig<br />
del av livet redan från barn- och ungdomsåren.”<br />
Kristina Svens<strong>son</strong>, Dalarna: Tillägg sidan 44, rad 8: ”TV är ett media som<br />
är av stor vikt för många funktionshindrade. För hörselhandikappade och<br />
per<strong>son</strong>er med språksvårigheter är textning av program mycket viktigt.<br />
Sveriges Televisions program bör göras tillgängliga för alla.”<br />
Lars Stjernkvist, partistyrelsens föredragande: Bifall till Maj Britt<br />
Theorins yrkande rörande motion 215 och Birgitta Ahlqvists yrkande<br />
rörande motion 216:1.<br />
Bifall till Bo Bernhards<strong>son</strong>s tillägg på sidan 44, rad 20.<br />
221
222<br />
Marita Ulvskog: partistyrelsens föredragande: Bifall till Carl Thams tillägg<br />
sidan 42, rad 1. Hänvisar Edgar Askboms förslag sidan 42, rad 6 respektive<br />
rad 19 till området Bry dig, bilda dig, bestäm dig. Bifall till Laila Freivalds<br />
förslag sidan 42, rad 9-10 . Bifall till Laila Freivalds förslag sidan 44, rad<br />
45, med språkliga ändringar. Bifall till motion 210. Bifall till Solveig<br />
Ingemars<strong>son</strong>s förslag om ändring tillägg på sidan 42, rad 29.<br />
Avslag på Jan Burells förslag sidan 42, rad 7. Avslag på Laila Freivalds<br />
förslag sidan 42, rad 24-25. Avslag på Bo Olov<strong>son</strong>s tilläggsförslag sidan<br />
42. Avslag på Peter Edgardts förslag sidan 42. Avslag på Ann Hedboms<br />
förslag på sidan 43, rad 43. Avslag på Carina Brandts förslag sidan 43, rad<br />
17. Avslag på Jan Burells förslag sidan 43, rad 21. Avslag på Ewa-Lena<br />
Johans<strong>son</strong>s förslag sidan 44, rad 4. Avslag på Tommy Bergers förslag sidan<br />
44, rad 8. Avslag på Kristina Svens<strong>son</strong>s förslag sidan 44, rad 8. Avslag på<br />
Anita Fridbergs yrkande om bifall till motion 207.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla motion 210,<br />
att bifalla motion 215,<br />
att bifalla motion 216:1,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
202:1-2,<br />
att med röstsiffrorna 176-142 (11 avstod) bifalla partistyrelsens<br />
utlåtande över motion 207,<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 205,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt<br />
18.1.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Carl Thams tilläggsförslag på sidan 42, rad 1,<br />
att avslå Jan Burells tilläggsyrkande på sidan 42, rad 7,<br />
att avslå Bo Olov<strong>son</strong>s tilläggsyrkande på sidan 42, rad 26,<br />
att bifalla Solveig Ingemars<strong>son</strong>s yrkande på sidan 42, rad 29,<br />
att efter rösträkning med rösterna 163 för 161 mot (5 avstod) bifalla<br />
Peter Egardts tilläggsyrkande på sidan 42, rad 40,<br />
att bifalla Carina Brandts tilläggsförslag sidan 43, rad 17,<br />
att avslå Jan Burells tilläggsförslag på sidan 43, rad 21,
att efter försöksvotering avslå Ann Hedboms tilläggsförslag på sidan<br />
43, rad 43,<br />
att avslå Tommy Bergers tilläggsförslag på sidan 44, rad 8,<br />
att bifalla Kristina Svens<strong>son</strong>s tilläggsförslag sidan 44, rad 8,<br />
att bifalla Bo Bernhards<strong>son</strong>s tilläggsförslag sidan 44, rad 20,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 42-44, avsnittet Kultur och medier – utrymme<br />
för liv och lust, inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.8.2 och 18.1 var därmed<br />
avslutad.<br />
Tjänstgörande ordförande: Ordförande, kära vänner! Det är en glädje för<br />
oss i presidiet att nu varmt få välkomna LO:s ordförande Wanja Lundby-<br />
Wedin till talarstolen. Vi ger Wanja en varm applåd!<br />
Anförande av LO:s ordförande Wanja Lundby-Wedin<br />
Wanja Lundby-Wedin,Landsorganisationen: Kamrater! Jag vill börja med<br />
att tacka er för förtroendet att få ingå i partiets verkställande utskott. I<br />
och för sig har jag nu pryat där som adjungerad ledamot, så jag vet att det<br />
är ett väldigt stimulerande uppdrag samt ett viktigt och ansvarsfullt uppdrag.<br />
Jag kan lova er att jag ska fortsätta att försöka leva efter det också<br />
under de närmaste fyra åren.<br />
Det känns också bra att få arbeta aktivt på kongressen. Ursäkta, presidiet,<br />
jag vill inte påstå att jag tidigare inte gjort det aktivt. Jag har faktiskt<br />
varit på tre partikongresser tidigare, men då har jag suttit i presidiet så jag<br />
har inte på det här sättet tidigare upplevt kongressen. Det har känts väldigt<br />
bra att få delta som partistyrelsens föredragande men också att delvis<br />
få delta i debatten. Det känns också bra att nu få stå här framför er<br />
som LO:s ordförande. Det är på det sättet som jag vill vara med och ta<br />
ansvar för mitt parti.<br />
Mellan LO och socialdemokratin finns det väldigt starka historiska<br />
band. Jag kan lova er att jag på varje sätt vill se till att de banden stärks,<br />
men jag vill inte göra det genom att LO står vid sidan av partiet och ställer<br />
krav. Jag vill inte att LO ska uppfattas som en kravmaskin vid sidan<br />
av partiet, utan jag vill att vi som LO-medlemmar själva ska vara med i<br />
partiet, vara med och forma besluten och vara med och ta ansvar för de<br />
politiska besluten och på det sättet känna att det är vårt parti. Det är därför<br />
som vi, naturligtvis tillsammans med alla våra medlemsförbund i LO,<br />
har bestämt oss för att vi aktivt ska gå ut och värva medlemmar till det<br />
socialdemokratiska partiet. Vi vill att de ska vara aktiva partiarbetare. Det<br />
är viktigt att de får vara med. Vi vet ju av väldigt många undersökningar<br />
att de som känner sig minst delaktiga i vår demokrati mycket ofta är våra<br />
223
224<br />
medlemmar. De uppfattar sig stå längst ned i en hierarkisk arbetsorganisation,<br />
befinna sig i ett läge där man inte alltid känner att ens röst är lika<br />
mycket värd. Men det är den! Det är självklart att de med sina erfarenheter<br />
ska vara med och forma besluten. Det är utifrån de erfarenheter<br />
som man har av att sitta i kassan på Konsum eller ICA, av att stå där på<br />
bygget och frysa klockan 7 på morgonen en vinterdag, av att jobba skift<br />
i industrin eller av att ta hand om våra gamla som man ska vara med och<br />
forma politiken.<br />
Före utgången av nästa år ska vi bli 100 000 LO-medlemmar i partiet!<br />
Tänk er vilken kraft, vilken folkrörelse! Vilket parti vi ska bli! Vi ska bli<br />
ännu bättre, för det är bara genom att vi är många som vi på sikt kan<br />
värna politiken som något som tar del av människors vardag.<br />
När jag träffar politiskt och fackligt förtroendevalda och pratar med<br />
dem om det här med att gå ut och värva medlemmar brukar jag säga:<br />
Den första frågan du ska ställa dig är: Varför blev jag socialdemokrat?<br />
Det gäller att liksom gå in i sig själv och känna efter. Av vilket skäl lägger<br />
jag ned så mycket tid på det politiska eller det fackliga arbetet? Jo, det<br />
gör jag därför att jag tycker att det är oerhört viktigt att vi när vi värvar<br />
medlemmar inte gör det på dagspolitiken. Man kan liksom inte köpa till<br />
sig medlemmar i partiet därför att vi har maxtaxa på dagis eller därför att<br />
vi höjer taket i a-kassan – hur viktigt detta än är – utan vi måste värva<br />
medlemmar på våra idéer och på våra värderingar. Därför känns det väldigt<br />
bra att vi nu tillsammans har tagit fram ett nytt partiprogram och att<br />
vi under den här veckan har fyllt programmets idéer också med politisk<br />
vilja, att vi nu tydligt har sagt att vi vill ha välfärd för alla – inte bara för<br />
några – att vi ska se till att heltidsarbete blir en rättighet och att de<br />
arbetslösa ska kunna känna sig trygga med att få 80 procents a-kassa. Jag<br />
kan räkna upp en mängd olika sådana förslag som vi fattat beslut om<br />
under denna vecka. Vi har alltså låtit idéerna bli politisk vilja, men nu<br />
måste vi gå till handling.<br />
Efter den här kongressen kommer vi att ha förväntningar på oss. Jag<br />
vet att det finns de som är rädda för att vi kanske får alltför stora förväntningar<br />
på oss om att allting ska genomföras på en gång. Där måste<br />
vi hjälpas åt och gå ut och tala om att en partikongress drar upp riktlinjerna<br />
för politiken, att en partikongress talar om viljeinriktningen. Sedan<br />
vet ni som sitter här som kommunalpolitiker eller ni på första bänken<br />
som sitter här som regeringsledamöter att det inte kommer att vara möjligt<br />
att genomföra allt det här på en gång. Men det är viktigt också att<br />
visa att vi börjar i rätt riktning så att människor känner att vi faktiskt<br />
infriar de förväntningar som man har på oss.<br />
Vi har ju förväntningar på oss från dem som slits ut i arbetslivet och<br />
från dem som finns på orter där man har tunga varsel hängande över sig.<br />
Inte minst har vi stora förväntningar på oss från dem som lever i ett utanförskap<br />
och som kanske ännu inte har kunnat komma in på arbetsmarknaden<br />
och bli en del av det svenska samhället. Jag tror att de har dessa
förväntningar på oss därför att de ser att vi är garanten för välfärden. Det<br />
är som att socialdemokratin är synonym med svensk välfärd. Det är klart<br />
att vi, varje gång vi misslyckas med att uppfylla människors förväntningar<br />
på en välfärd för alla, tappar i förtroende. Därför är just förhållanden i vår<br />
gemensamma sektor så viktiga för vår trovärdighet.<br />
Som Göran Pers<strong>son</strong> sade i sitt inledningstal här i måndags är vårt viktigaste<br />
projekt att bidra till att människor känner sig trygga, får en trygghet<br />
i livet. Vårt bidrag till denna trygghet är just vår gemensamma sektor,<br />
att vi får en bra skola, en bra vård och en bra omsorg för våra äldre<br />
och våra barn. Efter den här kongressen kommer vi att få lägga till att vi<br />
också ser till att vi har en bra bostad.<br />
Men om vi misslyckas med det kommer kraven på alternativen –<br />
kanske privata alternativ – att öka. Om vi däremot lyckas kommer människor<br />
även i framtiden att bäras av idén om betydelsen av en stark<br />
gemensam, generell välfärd.<br />
I dag presenterar vi från LO skriften Så har vi råd med välfärden. Ni<br />
som är intresserade av att ta del av den kan ta vägen förbi LO:s monter.<br />
Där ligger den här skriften. Vi talar där om hur situationen ser ut i kommuner<br />
och landsting och hur det har sett ut under 1990-talet. Vad vi kan<br />
konstatera när vi gjort den här rapporten är att vi har tagit på oss allt<br />
större välfärdsåtaganden. Vi har till exempel genomfört assistansreformen.<br />
18 000 nya anställda i kommunerna jobbar som per<strong>son</strong>liga assistenter.<br />
Dessutom har vi sett till att fler människor i dag kan opereras jämfört<br />
med hur det var tidigare – dels därför att vi har bättre metoder, dels<br />
därför att vi kan mer än vi tidigare kunde. I dag har vi nästan full behovstäckning<br />
inom barnomsorgen.<br />
Allt det här har vi gjort under 1990-talet, så även om det höjs kritiska<br />
röster om välfärden kan vi säga att vi i huvudsak har kunnat upprätthålla<br />
en god välfärd. En viktig poäng i detta är att allt det här har vi gjort med<br />
samma antal anställda som vi hade år 1990!<br />
Beträffande dem som arbetar i vården, i skolan och i omsorgen kan<br />
man kanske, tyvärr, säga att 1990-talet kan sammanfattas i en enda<br />
mening: De arbetar mer, och de tjänar mindre. Det är delvis de som fått<br />
betala priset för att vi trots allt har kunnat upprätthålla en god välfärd.<br />
Det är en mer pressad arbetssituation. Det är otrygga anställningar, ofrivillig<br />
deltid och en arbetsmiljö som är inte bara fysiskt utan också alltmer<br />
psykiskt belastande. Därför är det viktigt att se att våra medlemmar som<br />
jobbar i kommuner och landsting ofta är människor som är stolta över<br />
vad de gör därför att de vet att de gör en viktig välgärning. Man får hela<br />
tiden bekräftelse från dem som man vårdar och tar hand om. Men vi får<br />
inte låta tröttheten ta knäcken på stoltheten. Jag tror inte att medborgarna<br />
i längden kommer att ställa sig bakom någon arbetsgivare som sliter<br />
ut, sjukskriver eller förtidspensionerar sina anställda. Det är ju bara att<br />
se vilka reaktioner som nu blivit mot Erics<strong>son</strong> och Flextronics och också<br />
mot andra arbetsgivare inom den privata sektorn.<br />
225
226<br />
Det är också viktigt att vi i den offentliga sektorn går före. Kanske har<br />
vi förväntningar på oss om att vi just ska gå före, att det är den offentliga<br />
sektorn som ska visa vägen – att det är där vi ska gå före och visa hur det<br />
goda arbetet ser ut. Detta är viktigt av flera skäl, naturligtvis för varje<br />
enskild som jobbar i kommun och landsting men också därför att det på<br />
något sätt är ett misslyckande för det vi vill ha: ett mänskligt arbetsliv för<br />
varje människa som slås ut. Vi får inte glömma bort att de anställda<br />
kanske är välfärdens främsta ambassadörer.<br />
Vi vet att vi om några år kommer att ha arbetskraftsbrist. För att det<br />
ska vara möjligt att få per<strong>son</strong>al måste arbetsorganisationen ändras och<br />
utvecklingen gå mot fler fasta anställningar och färre tidsbegränsade. I<br />
går diskuterade vi här på kongressen en av nyckelfrågorna när det gäller<br />
vård och omsorg, nämligen det ofrivilliga deltidsarbetet. Det är klart att<br />
det är väldigt bra att vi nu har fått ett tydligt kongressbeslut om att lagen<br />
måste ändras, så att deltid ska vara en möjlighet och heltid en rättighet.<br />
Jag tycker – och jag vet att där delar ni min uppfattning – att flera av er<br />
som sitter här och som är arbetsgivare redan nu borde kunna ställa om<br />
arbetsorganisationen så att heltiden blir grunden för i stort sett alla<br />
anställningar.<br />
Som jag sagt: LO:s medlemmar jobbar mer och tjänar mindre. Vi på<br />
LO är naturligtvis medvetna om detta. Vi får ofta kritik för att vi gör för<br />
lite för kvinnor och kvinnors löner. Därför var det väldigt viktigt att<br />
samtliga våra förbund i vårens avtalsrörelse ställde upp och sade: Nu är<br />
det kvinnornas tur! Vi enades om att ta kampen för kvinnors löner. Det<br />
paradoxala är ju att lönen inom samtliga kvinnodominerade yrkesområden<br />
är lägre än i motsvarande manligt dominerade yrkesområden.<br />
Detta är ingenting specifikt för LO-området, utan det ser likadant ut för<br />
tjänstemän och för akademiker. Kvinnors löner är alltid lägre än mäns –<br />
men inte som per<strong>son</strong>er, för vi har inte rätt att sätta lön efter kön. Vi har<br />
ju en lag som förbjuder det. På något underligt sätt är kvinnors löner i de<br />
kvinnodominerade sektorerna alltid lägre.<br />
Om vi ska lyckas med detta beror dock inte bara på fackföreningsrörelsen.<br />
För att vi på allvar ska kunna göra något åt det faktum att lön<br />
trots allt sätts efter kön och att kvinnor i viss mening ses som en andra<br />
klassens arbetskraft måste vi hjälpas åt. Då talar jag inte om mindre<br />
justeringar, utan vi måste åstadkomma kraftiga och tydliga förändringar.<br />
Detta är inte heller specifikt för den kommunala sektorn, utan det gäller<br />
hela arbetsmarknaden. Även här måste offentlig sektor gå före. Vi har ett<br />
ansvar, kamrater! Om vi som den stora sektor vi är går före, kommer det<br />
också att påverka andra. Dessutom skulle man kunna säga att det är nödvändigt<br />
att vi går före. Men man kan också se av den rapport som jag nyss<br />
berättade om att de som för<strong>lor</strong>at mest under 1990-talet är de anställda i<br />
skolan och barnomsorgen.<br />
Hur ska vi nå dit? Hur ska vi se till att vi får högre löner? Jag skulle<br />
önska att jag kunde säga: Sesam, öppna dig! Och där skulle alla resur-
serna finnas. Men det är klart att de inte gör det. Det är inte bara jag som<br />
skulle önska detta. Bosse Ringholm skulle, antar jag, nästan dagligen önska<br />
att han kunde säga: Sesam, öppna dig! Tänk vilken politik vi då skulle<br />
kunna genomdriva, men så enkelt är det inte.<br />
Det finns två sätt att göra det här: att höja skatterna – högre kommunalskatt<br />
– eller att ge statsbidrag. I rapporten visar vi till exempel att<br />
om vi i fem år höjde lönerna i kommuner och landsting med en procent<br />
mer än för övriga arbetsmarknaden skulle det kosta två kronor extra i<br />
kommunalskatt. Nu suckar ni och tänker att det inte är möjligt. Eller<br />
också kostar det 20 miljarder kronor mer i statsbidrag. Ni kanske inte<br />
suckar lika mycket som jag antar att Bosse och fler kan göra – 20 miljarder<br />
kronor i ökade statsbidrag. Man måste vara medveten om att det är<br />
ett politiskt val vi har. För att vi ska kunna klara att både förbättra verksamheten<br />
och höja kvinnors löner är det nödvändigt att vi gör någonting<br />
åt detta. Man kan fundera över de ökade statsbidragen. Men vi skulle<br />
kunna finansiera det här genom att under ett antal år framöver bestämma<br />
oss för att inte sänka skatterna mer än vi nu bestämt oss för att göra. Det<br />
är alltså fråga om ett politiskt val.<br />
Jag vet att många av er som sitter här är väl medvetna om de problem<br />
som jag nu har diskuterat – ni brottas ju med dem dagligen – men jag vet<br />
också att det finns en samsyn mellan oss socialdemokrater om att vi<br />
behöver mer resurser till vården, skolan och omsorgen. Frågan är: Hur<br />
ska det gå till att få mer resurser? Där är svaret lika enkelt som självklart.<br />
Jag sade för en stund sedan att jag är glad över att vi har kunnat anta ett<br />
nytt partiprogram med en tydlig ideologisk riktning. Det är bara att följa<br />
partiprogrammet. Där säger vi:<br />
”En stark ekonomi och ett starkt produktionsliv med hög internationell<br />
konkurrenskraft är grunden för en fortsatt god utveckling av sysselsättning,<br />
reallöner och social välfärd.”<br />
Det handlar om att tro på våra egna idéer, så det handlar om en fortsatt<br />
politik för ökad sysselsättning i hela ekonomin. Våra beräkningar<br />
visar att den förväntade sysselsättningen i det privata näringslivet inom<br />
de närmaste fem åren kommer att göra det möjligt att anställa 50 000<br />
per<strong>son</strong>er till i kommuner och landsting. Tänk hur mycket mer av välfärd<br />
vi skulle få för ytterligare 50 000 per<strong>son</strong>er som med hela sitt kunnande,<br />
inte bara med sina händer, får bidra till att ge en god välfärd!<br />
För att lyckas med det kan vi självklart inte bara ställa kravet på de<br />
offentliga arbetsgivarna, utan då måste vi ställa kravet på alla arbetsgivare<br />
att de ska satsa på att utveckla de anställdas kunnande, förändra arbetsorganisationen<br />
och förbättra arbetsmiljön. Naturligtvis har vi inte råd<br />
med den utslagning som vi i dag har. Vi vet till exempel att de som får<br />
minst kompetensutveckling i arbetslivet är kvinnorna i den privata<br />
industrin. Men också här kan trots allt den offentliga sektorn bli ett föredöme<br />
som vi kan använda till att ställa krav på de privata arbetsgivarna.<br />
227
228<br />
Vi kan visa vägen i den offentliga sektorn. Det är en utmaning för oss<br />
alla.<br />
Därför riktar jag mig nu särskilt till er som är både aktiva socialdemokrater<br />
och arbetsgivare för de människor som jag talar om. Vi vet ju att<br />
många är besvikna. Jag vill inte säga att de är besvikna just på er. Men<br />
man är besviken på politiken. En besvikelse ligger fortfarande kvar,<br />
kanske från det hårda 1990-tal som vi har bakom oss. Vi kan tycka att<br />
det misstroendet är riktat åt helt fel håll, och vi kan försöka övertyga dem<br />
och säga: Nej, ni ska inte känna misstroende mot oss som politiker. Men<br />
även här är det väl så att det inte räcker. Det räcker inte att säga att människor<br />
har fel, utan det handlar om att i handling visa att de kan lita på<br />
socialdemokratiska politiker – att det är ni och inga andra som kan ta<br />
deras erfarenheter på allvar, att det är ni som både vill och kan förändra<br />
den verklighet som de lever i.<br />
Jag vill således rikta följande uppmaning till er: Lyssna på våra anställa,<br />
se till att ta ansvar för att det skapas ett klimat där de får vara med och<br />
diskutera. Hur ska vi klara nyrekryteringarna i framtiden? Hur behåller<br />
vi den per<strong>son</strong>al vi har? Hur får vi en bättre arbetsorganisation? Hur förändrar<br />
vi arbetsmiljön? Hur ser vi till att vi tar vara på all den kunskap<br />
som ryms inom de människor som arbetar i vår välfärd?<br />
Jag vet att många av er redan har gjort detta, för jag vet att ni tar våra<br />
medlemmars krav på allvar. Jag vet också, och ni vet, att socialdemokratin<br />
är den enda kraft som har inte bara viljan utan också förmågan och<br />
kraften att förändra verkligheten för våra medlemmar. Det ska vi nu visa,<br />
och det ska vi visa tillsammans!<br />
Sätt er ned och diskutera tillsammans i arbetarekommunerna, tillsammans<br />
i facklig-politisk samverkan. Det här måste vara en prioriterad<br />
fråga för hela arbetarrörelsen! Kamrater, det här är ju vårt projekt! Vilken<br />
annan kraft kan skapa en god välfärd? Ingen annan kommer att göra det.<br />
Tillsammans, kamrater, kan vi nu bestämma oss genom att låta våra idéer<br />
och vår politiska vilja nu också bli handling! Lyckas vi i kommuner och<br />
landsting kommer vi också att lyckas inom andra sektorer.<br />
Så går vi vidare i vårt projekt med att bygga ett mer jämlikt Sverige.<br />
Med 100 000 aktiva LO-medlemmar i partiet är jag övertygad om att vi<br />
kommer att lyckas. Med 100 000 till som deltar i det bygget är jag också<br />
övertygad om att vi efter den<br />
15 september nästa år kommer att ha ännu fler kommuner och landsting<br />
som är s-styrda. Vi kommer att ha ännu större chans att klara ett<br />
samhälle med god välfärd som bygger på det som är våra grundvärderingar:<br />
jämlikhet, solidaritet och rättvisa. Tack, kamrater!<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsen: Tack, Wanja, för ett inspirerande och samtidigt<br />
väldigt traditionellt facklig-politiskt anförande. När jag säger ”traditionellt”<br />
är det på intet sätt ett negativt omdöme, tvärtom.
Ni kommer ihåg vad jag i går sade till Gerhard Schröder när jag hälsade<br />
honom välkommen. Jag pekade på den svenska och den tyska arbetarrörelsens<br />
förmåga att förena utveckling och jämlikhet. Vad Wanja i dag<br />
har talat om är just dessa saker. Det finns inget viktigare för jämlikheten,<br />
för våra strävanden att utjämna, än en väl fungerande gemensam sektor.<br />
Det finns inget viktigare än en bra skola och en bra vård och omsorg. Det<br />
är jämlikhet och det är utjämning. Samtidigt handlar det om insikten att<br />
det i det långa loppet inte går att säkra detta om vi inte också har en produktion<br />
som är konkurrenskraftig i ett internationellt sammanhang.<br />
Utveckling och jämlikhet, rättvisa och solidaritet – ingen motsats;<br />
tvärtom förutsätter utveckling och jämlikhet varandra.<br />
Svensk fackföreningsrörelse har mer än någon annan kraft i vårt samhälle<br />
bidragit till att vi klarat en omställning i vårt land som har gjort att<br />
vi behållit konkurrenskraften och också orkat hävda en rättvis fördelning.<br />
Det är en mäktig insats, en stor insats, och det är i den traditionen som<br />
Wanja Lundby-Wedin arbetar vidare. Jag är oerhört glad och stolt över att<br />
hon finns med i vårt verkställande utskott, och jag är glad över att i nästa<br />
års valrörelse kunna gå ut så samlat som vi kan göra mellan partiet och<br />
LO och där kunna få använda Wanja i agitationen för en socialdemokratisk<br />
valseger. Tack, Wanja!<br />
Dagordningens punkt 10.8.3 (fortsatt behandling)<br />
Bry dig, bilda dig, bestäm dig!<br />
(Politiska riktlinjer, sidorna 44-45)<br />
Tidigare behandlad på sidan 5 i del 2.<br />
Dagordningens punkt 18.2<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Bry dig, bilda dig, bestäm dig!<br />
(Häftena M2, sidorna 26-38 och U2, sidorna 47-51)<br />
Föredragande: Britta Lejon<br />
Inledning av Britta Lejon<br />
Britta Lejon, partistyrelsens föredragande: Ordförande, partikamrater! Nu<br />
ska vi behandla det avsnitt som handlar om folkrörelsernas betydelse för<br />
demokratin och också om konsumentfrågor. Jag tänkte inleda med några<br />
korta konstateranden för att sedan gå igenom några av de yrkanden som<br />
kommit in – alltifrån måndagens temagruppsarbete till andra yrkanden.<br />
Låt oss först konstatera en sak på konsumentområdet: Skyddet av konsumenternas<br />
intressen har inte varit tillräckligt prioriterat. Jag tror att<br />
galna ko-sjukan kan sägas vara det yttersta exemplet på hur vi människor<br />
kan sätta naturens egna lagar ur spel för att effektivisera produktionen till<br />
229
230<br />
det yttersta. Konsekvenserna är katastrofala för djur, natur och människor.<br />
Att sätta konsumenternas intressen mycket högre upp på dagordningen<br />
är den enda långsiktigt sunda och hållbara strategin – i längden<br />
också för producenterna, men främst för oss människor och för den värld<br />
som vi har till låns av våra barn.<br />
Även om vi i Sverige i ett internationellt perspektiv inte behöver skämmas<br />
över våra insatser till konsumenternas fromma är det uppenbart att<br />
konsumentintressena i Sverige är eftersatta inom ett antal områden.<br />
Exemplen är många. Jag tänker inte nämna alla, utan jag ska bara göra<br />
några korta nedslag.<br />
Det gäller allt – från alltför dyra livsmedel i våra butiker till bristfällighet<br />
i barnsäkerheten, till den könsförtryckande reklam som särskilt riktar<br />
in sig på och särskilt exploaterar våra barn och ungdomar, till ett eftersatt<br />
konsumentperspektiv på de nyligen avreglerade el- och telemarknaderna<br />
och till oansvariga finansiella aktörer som sätter enskildas hela<br />
sparkapital på spel i jakten på profit.<br />
Vi har mycket att göra. Konsumentmakt kan försätta berg, och vi ska<br />
använda konsumentmakten till att verka för en mer miljövänlig och långsiktigt<br />
hållbar produktion. Konsumentfrågor kommer att växa i betydelse,<br />
och vi ska vara en kraft som driver på. Vårt partis arbete måste<br />
inrikta sig på att driva krav på skärpt lagstiftning, på resurser till myndigheter,<br />
på kraftfullt arbete internationellt, på information och kunskap<br />
och stöd till konsumentorganisationer. Men framför allt ska vi sätta strålkastarljuset<br />
på de områden där konsumenternas intressen i dag inte är<br />
tillräckligt tillgodosedda.<br />
Efter detta korta konstaterande kan jag också säga att måndagens<br />
temagruppsdiskussioner om det här avsnittet var oerhört givande på<br />
många sätt, framför allt därför att flera talare uppmärksammade att det i<br />
förslaget till riktlinjer på det här området finns en brist i perspektivet om<br />
folkbildningens betydelse i den svenska demokratin. – Som ni märker går<br />
jag nu raskt över från konsumentfrågor till folkbildningsfrågor.<br />
Ni har i går fått utdelat ett textförslag som handlar just om folkbildningens<br />
betydelse i den svenska demokratin och som understryker vikten<br />
av utbildning, stöd till förtroendevalda i vår egen rörelse liksom också<br />
betydelsen av ideellt arbete i en mängd olika folkrörelser, alltifrån de<br />
gamla och traditionella till de nya kooperativen, byalagen och nätverken.<br />
Detta textförslag ska föras in på sidan 45 före avsnittet Fler förtroendevalda<br />
och ökat valdeltagande. Jag har fått en begäran från presidiet att<br />
jag ska läsa upp det eftersom kanske inte alla har kvar detta papper. Det<br />
har följande lydelse:<br />
”Folkbildningens och folkrörelsernas betydelse<br />
Socialdemokratin anser att folkbildningen i dess varierande former har<br />
en stor plats i det demokratiska samhället. Folkbildningen ska därför<br />
garanteras samhälleligt stöd. Genom folkbildningens öppna och sociala
studieformer öppnas möjligheter till kunskapssökande för var och en och<br />
tillsammans. Därigenom stärks vi som enskilda och som grupp.<br />
Folkbildningen och de levande folkrörelserna är en viktig motkraft till de<br />
kommersiella och segregerande krafter som är tydliga i dagens samhälle.<br />
Våra förtroendevaldas förmåga att utveckla sig som ledare och orientera<br />
sig i den socialdemokratiska idésfären bygger på att vår egen skolning<br />
fungerar. Vi vill därför satsa på förtroendemannautbildning med<br />
både bredd och spets i såväl ideologiska frågor som ledarskap. Det engagemang<br />
och ansvarstagande som människor visar i lokalt folkrörelsearbete<br />
och i den sociala ekonomin är en viktig kraft i samhällsutvecklingen<br />
och viktiga förvaltare av demokratin.<br />
Vi vill ta vara på människors vilja till aktivitet och styrkan i de sociala<br />
sammanhangen. Medborgarnas organisationer måste tas till vara och ges<br />
en större roll för utvecklingen av lokalsamhället.”<br />
Detta har utarbetats på förslag från bland andra Staffan Connys<strong>son</strong>,<br />
Västerbotten, Catarina Leo, Skåne, Åsa Ögren, Västerbotten, och Erik<br />
Magnus<strong>son</strong>, Jämtland.<br />
Jag vill innan jag avslutar också helt kort säga att vi på det här avsnittet<br />
har yrkanden från bland andra Anna Johans<strong>son</strong> om de delar av våra<br />
kommuner där valdeltagandet är oerhört lågt och från Anna Berger<br />
Kettner om vikten av demokratisk fostran redan tidigt. Vi vill tillgodose<br />
de yrkandena genom ändrad text i det senare avsnittet 10.8.4. Vi har slutligen<br />
fått ett förslag från Anita Johans<strong>son</strong> med flera om statliga stimulanser<br />
till kommunal konsumentvägledning. Vi yrkar från partistyrelsens<br />
sida gärna bifall till detta förslag.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Ordningsfråga – streck i debatten<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
Debatt<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Jag har till ordföranden lämnat in ett<br />
förslag som jag drar tillbaka. I stället yrkar jag bifall till partistyrelsens<br />
förslag. Jag ber också att få tacka för det goda samarbetet i temagruppen<br />
och för partistyrelsens öppenhet.<br />
Jag vill framföra några synpunkter på folkbildningen. Det har under<br />
den här veckan talats mycket om olika ben i rörelsen. Jag upplever visserligen<br />
inte folkbildningen som ett ben utan som ett grundläggande<br />
fundament som gjort att arbetarrörelsen i Sverige har kunnat bli världens<br />
231
232<br />
starkaste. Jag undrar hur många av oss 350 kongressombud som skulle ha<br />
varit här i dag om vi inte hade haft folkbildningen. Jag kan naturligtvis<br />
bara tala för mig själv, men utan den stimulans till debatt och utveckling<br />
som jag fick på folkhögskola och i ABF:s studiecirklar hade jag inte varit<br />
här i dag. Jag blir därför enormt bekymrad när jag ser att man även i<br />
kommuner och landsting med socialdemokratiskt styre skär ned på<br />
bidragen. Snacka om att begå självmord!<br />
Nej, jag hoppas nu att vi kan ansluta oss till ABF:s och LO:s genomförande<br />
av folkbildningens år och på det sättet fira studiecirkelns 100årsjubileum.<br />
På det sättet kan vi också erbjuda de 100 000 nya medlemmarna<br />
en bra start i partiet. Vi kommer då att stärkta kunna gå in för en<br />
ny valseger.<br />
Anita Johans<strong>son</strong>, partistyrelsen: Jag yrkar först bifall till mitt förslag i riktlinjerna<br />
på sidan 45, rad 32: ”Statliga stimulanser bör ges till offensiva<br />
kommuner som satsar på konsumentvägledning.” Tack redan nu, Britta<br />
Lejon, för ditt bifallsyrkande till detta tillägg!<br />
Jag har haft förmånen att vara ordförande i utredningen om starka<br />
konsumenter i en gränslös värld. Jag har besökt åtskilliga konsumentvägledningar<br />
runtom i landet. Många fungerar mycket väl, och den som sitter<br />
närmast på min näthinna är Konsument Göteborg. Så Göran<br />
Johans<strong>son</strong>, Frank Anders<strong>son</strong> med flera göteborgare: Sträck på er! Ni har en<br />
väl fungerande konsumentverksamhet.<br />
Något som slagit mig under utredningstiden är vilket oerhört engagemang<br />
som finns runtom i landet och vilken oerhörd hjälp de kommunala<br />
konsumentvägledarna ger till dem som är i nöd och behöver råd och dåd.<br />
Det är inte så lätt att vara konsument i dag med de avreglerade marknaderna.<br />
Vi ska välja elleverantör, teleoperatör, pensionsfond med mera. Jag<br />
är därför mycket glad över att Britta Lejon har yrkat bifall till mitt<br />
tilläggsförslag. Jag hoppas att kongressen ska bifalla det, för socialdemokratin<br />
är konsumenternas parti.<br />
Anna Berger Kettner, Broderskap: Vårt parti har från allra första början<br />
varit en frihetsrörelse. Syftet var från allra första början att ge varje människa<br />
rätt att vara egensinnig och självständig och möjlighet att nå upp<br />
till sina bästa stämningars längtan. Det skulle inte vara förbehållet ett<br />
litet fåtal. Det skulle gälla alla. I dag kan vi konstatera att vi på många<br />
sätt har lyckats, inte fullständigt – vi kan inte vara nöjda – men ganska<br />
långt. Som min förbundssekreterare Olle Burell brukar säga: ”Det är klart<br />
att de borgerliga hatar vår skolpolitik. Den har ju fostrat en generation<br />
som bara röstar på oss!”<br />
Men det är viktigt att vi inte tar de här framgångarna för givna. Ett<br />
tidigare samhälle fostrade stenhårt människor till, som man hoppades,<br />
kuggar utan egen vilja i ett auktoritärt samhälle. Ack vad man bedrog sig,
men man försökte. Nu måste vi på samma målmedvetna sätt fostra<br />
demokrater, och vi måste börja tidigt.<br />
Jag vill med tacksamhet säga ja till den ändring i riktlinjerna som<br />
kommer att presenteras under nästa stycke och drar därför tillbaka mitt<br />
eget yrkande på detta stycke.<br />
Anna-Lena Mellquist,Norra Älvsborg: En god konsumentverksamhet av<br />
tillräcklig omfattning är ett viktigt fördelningspolitiskt instrument.<br />
Neutral information, stöd och rådgivning, hjälp och stöd vid tvister med<br />
näringsidkare, allt tillgängligt för alla medborgare, måste vara ett minimikrav.<br />
Jag yrkar därför bifall till Anita Johans<strong>son</strong>s tilläggsyrkande på<br />
sidan 45, rad 32 och i övrigt till partistyrelsens förslag.<br />
Åsa Ögren, Västerbotten: Kommer ni ihåg vad jag yrkade i tisdags när vi<br />
arbetade med partiprogrammet? Jag yrkade: ”För att underlätta för medborgarna<br />
att orientera sig i vårt socialdemokratiska värdesystem ska alla<br />
politiska beslut på alla nivåer motiveras med ideologiska argument.”<br />
På det fick jag avslag men också en uppmaning om att försöka få in det<br />
i riktlinjerna under just det här stycket. Jag vidhåller i och för sig mitt<br />
yrkande, men jag ska göra det genom att yrka bifall till det förslag till<br />
skrivning om folkbildningen som nu lagts fram. Det är precis det som det<br />
handlar om.<br />
Folkbildningen är en förutsättning för varje individs förmåga att sätta<br />
sig in i samhällets olika skeenden, vilket i sin tur är en förutsättning för<br />
vår egen folkrörelse. Det får aldrig råda någon tvekan om att det är<br />
arbetarrörelsens ansvar att värna folkbildningen, för ingen annan kommer<br />
att göra det. Gör vi så kommer mitt yrkande från i tisdags att förverkligas,<br />
trots att mitt förslag då inte vann kongressens gehör.<br />
Anna Johans<strong>son</strong>, Göteborg: Jag har två yrkanden på det här avsnittet. Det<br />
ena handlar om konsumentpolitik, och det andra gäller utanförskap i<br />
utsatta bostadsområden. Jag har fått ett tips från Wanja Lundby-Wedin att<br />
ta upp mitt andra yrkande under det här avsnittet. Det som förenar mina<br />
båda förslag är att de bägge handlar om demokrati i ordets vidare och djupare<br />
bemärkelse. Jag tror att vår rätt och möjlighet att påverka det som<br />
berör oss i vardagen är helt central för vår känsla av att kunna påverka<br />
också i stort. Det är bland annat om detta som konsumentpolitik handlar.<br />
Jag tycker att det avsnitt som rör konsumentfrågorna behöver kompletteras<br />
med ett starkare underifrån- och barnperspektiv. Att leva handlar<br />
allt mer om att välja och att handla. Våra val som konsumenter får<br />
konsekvenser för marknadens utveckling, för miljön och inte minst för<br />
vår privatekonomi. Barn och ungdomar är en grupp som har en särskilt<br />
utsatt position på marknaden. De som vill sälja är väl medvetna om att<br />
vägen till de vuxnas plånböcker väldigt ofta går via barnen. Grupptrycket<br />
att ha de rätta prylarna är starkt.<br />
233
234<br />
En del av oss är starka som konsumenter i kraft av en god ekonomi och<br />
kunskaper om marknadens spelregler. Andra saknar båda dessa förutsättningar.<br />
Därför behövs det en aktiv konsumentpolitik, som möjliggör för<br />
fler att skaffa sig den kunskap som krävs för att medvetet kunna välja och<br />
välja bort och för att klaga när man har blivit felaktigt behandlad.<br />
Med detta yrkar jag bifall till mina båda tilläggsförslag.<br />
Birgitta Ahlqvist,Norrbotten: Ordförande! Jag yrkar först bifall till Anita<br />
Johans<strong>son</strong>s förslag till tillägg i riktlinjerna. Det blir allt svårare att vara<br />
konsument och att göra riktiga val. Marknaden blir alltmer komplicerad,<br />
och vi ska som vi har hört välja el, tele, banktjänster, pensionsfonder och<br />
så vidare. Vi överöses med reklam. Mångfalden är bra, men det fordras<br />
tid och kunskap och ibland också pengar för att man ska kunna välja rätt.<br />
Också den fria rörligheten för varor och tjänster inom EU ställer ökade<br />
krav på oss konsumenter. Dessutom kan vi nu handla på nätet, vilket<br />
ytterligare komplicerar konsumentrollen.<br />
Därför är konsumentrådgivning i kommunerna något mycket viktigt.<br />
Anitas förslag till tillägg är ett bra steg på vägen till en obligatorisk konsumentrådgivning<br />
i kommunerna.<br />
Rune Karls<strong>son</strong>, Västmanland: Jag yrkar bifall till det nya stycke under<br />
rubriken Aktiva konsumenter, på sidan 45, rad 24 i riktlinjerna, som här<br />
har lästs upp. Jag vill att ni nu bildar er en uppfattning och bestämmer er<br />
för om detta tillägg ska föras in eller inte.<br />
Demokratin måste slå rot tidigt. Förut fostrades människor till att<br />
passa in i det industriella samhället, men vi måste nu fostra dem till att<br />
bli demokrater. Detta bör börja så tidigt som möjligt, redan på dagis och<br />
i skolan. Man bör då förmedla värderingar om per<strong>son</strong>lig frihet, ansvarstagande,<br />
gemenskap och solidaritet, och barnen bör göras till medaktörer<br />
i det verkliga livet.<br />
Demokrati innebär respekt för den enskilda människan och att man tränas<br />
i att tillsammans utveckla det egna samhället. På de nya IT- och<br />
musikområdena vill vi ha unga, djärva, prövande och frimodiga människor,<br />
som är det moderna demokratiska Sveriges verkliga kännetecken. Bestäm<br />
er i dag för att ge barnen en bättre värld! Låt dem bli demokrater!<br />
Bo Anders<strong>son</strong>, Stockholm: Vi har tillsammans med Lars Arons<strong>son</strong>,<br />
Jönköpings läns partidistrikt, och Edgar Askbom, Kalmar läns partidistrikt,<br />
formulerat följande yrkande som tillägg till det nya avsnittet:<br />
”Folkrörelser består av människor i frivillig demokratisk samverkan.<br />
Samverkan baseras på idéer och intresse.” Vidare: ”Vi vill stödja och stimulera<br />
människors vilja till aktivitet i till exempel idrotts- och handikapprörelsen.”<br />
I övrigt yrkar jag bifall till förslaget till riktlinjer.
Lars Arons<strong>son</strong>, Jönköpings län: I början av förra året tog jag i Eksjö, där<br />
jag bor, initiativ till en manifestation mot nynazismen och rasismen. Det<br />
ledde till att samtliga sju partier i fullmäktige, sko<strong>lor</strong>na, mängder av föreningar<br />
och organisationer ställde sig bakom demonstrationen. Den samlade<br />
till slut över 1 000 deltagare, vilket får betraktas som hyggligt i en så<br />
pass liten stad.<br />
Bakgrunden till manifestationen var naturligtvis alla de trakasserier,<br />
det hot, det våld och till och med de mord som människor i Sverige med<br />
olika etnisk bakgrund har drabbats av. I min hemkommun avtog<br />
trakasserierna, trots att jag fick lite skit i brevlådan och nattliga samtal.<br />
Men det som jag vill komma fram till och som jag tror är väsentligast är<br />
att vi kunde visa nynazisterna att det inte är deras gator, inte deras torg<br />
och inte deras blågula fana utan att det är folkets torg, folkets gator och<br />
folkets blågula fana. Det är den folkliga traditionen som är avgörande när<br />
det gäller att krossa nazismen och rasismen. Vi ska inte tro att nynazisterna<br />
slutat värva medlemmar, framför allt bland ungdomar, eller att<br />
rasismen har avtagit. Därför måste kampen för demokrati föras varje dag,<br />
och sko<strong>lor</strong>na måste här ges en nyckelroll.<br />
Jag har ett tilläggsförslag efter den mening längst ned på sidan 44 som<br />
lyder: ”Det är en farlig utveckling och en stor utmaning för hela arbetarrörelsen.”<br />
Jag tycker att vi inte bara ska konstatera detta utan yrkar att<br />
följande tillägg görs: ”Därför kommer vi socialdemokrater att intensifiera<br />
kampen för demokrati, mot nynazism, rasism, främlingsfientlighet och<br />
intolerans.”<br />
Britta Lejon, partistyrelsens föredragande: Jag vill ytterligare en gång yrka<br />
bifall till Anita Johans<strong>son</strong>s tilläggsförslag. Jag yrkar å partistyrelsens vägnar<br />
också bifall till Anna Johans<strong>son</strong>s skrivningar om stärkt konsumentperspektiv.<br />
Jag yrkar vidare bifall till Åsa Ögrens förtydliganden under folkbildningsavsnittet<br />
och till Bo Anders<strong>son</strong>s båda yrkanden.<br />
Jag vill till Rune Karls<strong>son</strong> säga att jag fortfarande hävdar att hans tillägg<br />
om att den demokratiska fostran måste börja tidigt, vilket mycket liknar<br />
förslaget från Anna Berger Kettner, ska behandlas under avsnittet 10.8.4,<br />
där det finns ett nytt förslag till skrivning. Jag håller fast vid partistyrelsens<br />
utformning av de nu aktuella sidorna och yrkar avslag på Rune<br />
Karls<strong>son</strong>s yrkanden i den här delen.<br />
Lars Arons<strong>son</strong> yrkar att vi på sidan 45, rad 1 ska lägga till: ”Därför kommer<br />
vi socialdemokrater att intensifiera kampen för demokrati, mot<br />
nynazism, rasism, främlingsfientlighet och intolerans.” Jag yrkar bifall till<br />
detta yrkande. Slutligen yrkar jag naturligtvis bifall till partistyrelsens<br />
förslag i dess helhet.<br />
235
236<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 54:1-4, 217:1-2, 218:1-2,<br />
219:1-4, 220:1-2, 221:1, 222:1-4, 223:1-4, 224:1, 225:1, 226:1-4 och<br />
227:1<br />
att bifalla motionerna 218:1, 219:2, 221:1, 222:1-2 och 226:2-3,<br />
att avslå motionerna 217:1-2, 219:3, 223:2-3, 225:1 och 226:1,<br />
att anse motionerna 54:1-4, 218:2, 219:1 och 4, 220:1-2, 222:3-4,<br />
223:1 och 4, 224:1, 226:4 och 227:1 besvarade med hänvisning<br />
till utlåtandet.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 44-45, avsnittet Bry<br />
dig, bilda dig, bestäm dig!, inklusive förslag till ändringar med anledning<br />
av temagruppen:<br />
Tillägg sidan 44, rad 36, efter ”ställa krav”: ”I detta arbete har också<br />
folkbildningen och den aktiva skolningen i föreningslivet en avgörande<br />
betydelse.”<br />
Nytt stycke sidan 45, rad 40:<br />
”Folkbildningens och folkrörelsernas betydelse<br />
Socialdemokratin anser att folkbildningen i dess varierande former har<br />
en stor plats i det demokratiska samhället. Folkbildningen ska därför<br />
garanteras samhälleligt stöd. Genom folkbildningens öppna och sociala<br />
studieformer öppnas möjligheter till kunskapssökande för var och en och<br />
tillsammans. Därigenom stärks vi som enskilda och som grupp. Folkbildningen<br />
och de levande folkrörelserna är en viktig motkraft till de kommersiella<br />
och segregerande krafter som är tydliga i dagens samhälle.<br />
Våra förtroendevaldas förmåga att utveckla sig som ledare och orientera<br />
sig i den socialdemokratiska idésfären bygger på att vår egen skolning<br />
fungerar. Vi vill därför satsa på förtroendemannautbildning med<br />
både bredd och spets i såväl ideologiska frågor som ledarskap. Det engagemang<br />
och ansvarstagande som människor visar i lokalt folkrörelsearbete<br />
och i den sociala ekonomin är en viktig kraft i samhällsutvecklingen<br />
och viktiga förvaltare av demokratin.<br />
Vi vill ta vara på människors vilja till aktivitet och styrkan i de sociala<br />
sammanhangen. Medborgarnas organisationer måste tas till vara och ges<br />
en större roll för utvecklingen av lokalsamhället.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Staffan Connys<strong>son</strong>, Västerbotten: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för<br />
partistyrelsens förslag.<br />
Anita Johans<strong>son</strong>, partistyrelsen: Ändring sidan 45, rad 32: ”Statliga stimulanser<br />
bör ges till offensiva kommuner som satsar på konsumentvägledning.”
Anna Berger Kettner, Broderskap: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån<br />
för partistyrelsens förslag.<br />
Anna-Lena Mellquist,Norra Älvsborg: Bifall till Anita Johans<strong>son</strong>s förslag.<br />
Åsa Ögren, Västerbotten: Bifall till det nu framarbetade gemensamma<br />
förslaget om folkbildning.<br />
Tillägg sidan 45, rad 39: ”de utgör”.<br />
Anna Johans<strong>son</strong>, Göteborg: Tillägg sidan 44, rad 39, efter ”svårt att påverka”.<br />
”I de mest utsatta stadsdelarna växer vanmakt och hopplöshet bland barn<br />
och vuxna. Denna utveckling är på sikt ett hot mot demokratin.”<br />
Ändring och tillägg sidan 45, rad 23: ”En sund marknad kräver aktiva<br />
konsumenter. Alla är vi konsumenter. För att kunna påverka marknaden<br />
och träffa kloka val krävs kunskap om olika alternativ och om vilka rättigheter<br />
man har som konsument. Information som stärker konsumentens<br />
ställning på marknaden måste vara tillgänglig för alla, också dem<br />
som inte behärskar svenska språket. Barns och ungdomars ställning som<br />
konsumenter ska särskilt uppmärksammas.”<br />
Birgitta Ahlqvist,Norrbotten: Bifall till Anita Johans<strong>son</strong>s ändringsförslag.<br />
Rune Karls<strong>son</strong>, Västmanland: Tillägg sidan 45, rad 24. ”Demokratin<br />
måste slå rot tidigt. Redan på dagis, i skolan och i hela civila samhället,<br />
måste demokratin rotas i konkreta arbetssätt. Om man tidigare fostrade<br />
människor till kuggar i ett industriellt system, måste vi i dag fostra dem<br />
till demokrater, med allt vad det innebär av per<strong>son</strong>lig frihet, ansvarstagande,<br />
gemenskap och solidaritet och att göra dem till medaktörer i det<br />
verkliga livet. Demokrati innebär respekt för den enskilde människan<br />
och träning att tillsammans utveckla vårt närsamhälle såväl som globalt<br />
ansvarstagande. De nya näringarna inom till exempel musik- och ITvärlden,<br />
visar goda ansatser till det vi försöker framhålla. Unga djärva,<br />
prövande och frimodiga människor är det moderna demokratiska<br />
Sveriges verkliga kännemärke.”<br />
Bo Anders<strong>son</strong>, Stockholm: Tillägg sidan 45 efter partistyrelsens nya skrivning:<br />
”Folkrörelser består av människor i frivillig demokratisk samverkan.<br />
Samverkan baseras på idéer och intresse. Vi vill stödja och stimulera människors<br />
vilja till aktivitet i till exempel idrotts- och handikapprörelsen.”<br />
Lars Arons<strong>son</strong>, Jönköpings län: Tillägg sidan 45, rad 1: ”Därför kommer<br />
vi socialdemokrater att intensifiera kampen för demokrati mot nynazism,<br />
rasism, främlingsfientlighet och intolerans.”<br />
237
238<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtanden över motionerna i avsnitt 18.2.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Lars Arons<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 45, rad 1,<br />
att bifalla Anna Johans<strong>son</strong>s förslag om ny rubrik på sidan 45, rad 23,<br />
att bifalla Anna Johans<strong>son</strong>s tilläggsförslag om konsumentfrågor på<br />
sidan 45, rad 23,<br />
att bifalla Anita Johans<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag på sidan 45, rad 32,<br />
att bifalla Bo Anders<strong>son</strong>s med fleras tilläggsförslag på sidan 45, sidan 39,<br />
att avslå Rune Karls<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 45, rad 24,<br />
att avslå Anna Johans<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 44, rad 39,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 44-45, avsnittet Bry dig, bilda dig, bestäm<br />
dig!, inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.8.3 och 18.2 var därmed<br />
avslutad.<br />
Sekreterare: Birthe Nordengard och Lars Westbratt<br />
Dagordningens punkt 10.8.4<br />
En människa – en röst<br />
(Politiska riktlinjer sidorna 41 och 45-46, avsnittet Fler förtroendevalda<br />
och ökat valdeltagande)<br />
Dagordningens punkt 18.3<br />
Utlåtanden över motioner som rör området<br />
En människa – en röst<br />
(Häftena M2, sidorna 38-70 och U2, sidorna 52-62)<br />
Föredragande: Britta Lejon och Roger Kaliff<br />
Inledning av Britta Lejon<br />
Britta Lejon, partistyrelsens föredragande: Jag ska säga några ord med<br />
anknytning till avsnittet En människa – en röst. Detta handlar ju om<br />
demokrati, och i år fyller den svenska demokratin 80 år. År 1921 fick<br />
kvinnor för första gången gå till vallokalerna för att rösta i allmänna val.
Vi kan med ödmjukhet och stolthet se tillbaka på de enorma förändringar<br />
som arbetarrörelsens kamp har lett till i Sverige. Vi kan känna<br />
stolthet över att Sverige i dag är ett välfärdsland och ödmjukhet inför det<br />
arbete som generationerna före oss har lagt ned för att vi skulle komma<br />
hit.<br />
Kampen för rösträtt och demokrati var en befrielserörelse, en kamp<br />
från förtryck, från skriande orättvisor, från social misär och från en gradering<br />
av människor efter penningvärde. I dag, år 2001, kan vi återigen<br />
konstatera att vi måste fokusera på demokratifrågorna och frågor kring<br />
makt och inflytande i Sverige. Det är fortfarande så att makten och inflytandet<br />
är ojämlikt fördelade i Sverige. De väletablerade, oavsett hur vi<br />
definierar dem, tar för sig och gör sina röster hörda, medan de som inte<br />
är väletablerade avstår.<br />
Även om vi delar den här utvecklingen med hela västvärlden kan vi se<br />
att 1990-talets nedskärningar i Sverige slog hårt, särskilt mot dem som<br />
hade de minsta marginalerna. De fick betala det högsta priset. Vi får i<br />
dag i Sverige också betala det priset att tilltron till politiken som verktyg<br />
för att förbättra Sverige inte riktigt är vad den borde vara.<br />
Det är precis så som Wanja Lundby-Wedin sade: Vad vi gör i dag avgör<br />
om Sverige ska utvecklas till en demokrati av och för ett fåtal eller om vi<br />
ska lyckas fördjupa den svenska demokratin. Inga andra än vi, den samlade<br />
arbetarrörelsen, parti och fack hand i hand, kan laga revorna i välfärden,<br />
kan återupprätta människors tilltro till politiken, kan fördela<br />
resurserna och makten rättvist. Vi har möjligheter som inga andra har,<br />
men av det följer också att ansvaret till stora delar är vårt.<br />
Så vi måste gå ut i bostadsområdena, till idrottsplatsernas omklädningsrum,<br />
till fikarummen på arbetsplatserna och till sko<strong>lor</strong>na. Vi måste<br />
mobilisera, agitera och organisera. Vi ska ta hand om det stora intresse<br />
för att förbättra Sverige som faktiskt finns överallt i dag ute i Sverige.<br />
Det är vår uppgift 80 år efter det att rösträtten infördes. Vi måste åter<br />
fokusera på frågor om makten och demokratin.<br />
Varje röst som tystnat, varje röst som inte kan räknas när vallokalen har<br />
stängt på valdagen, måste vi se som en uppmaning till än större arbetsinsatser<br />
från oss i arbetarrörelsen.<br />
Ordningsfråga – streck i debatten<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att sätta streck i debatten.<br />
Debatt<br />
Charlotta Svanberg, Kronoberg: Ordförande! Partikamrater! Jag yrkar<br />
bifall till motion 230 från Tjörns arbetarekommun.<br />
239
240<br />
Motionen går ut på att vi socialdemokrater ska arbeta för att alla ska få<br />
rösträtt från det år man fyller 18 år. Partistyrelsen hävdar i sitt svar den<br />
generella principen att födelsedagens datum gäller för många andra rättigheter.<br />
Den hävdar också principen om myndighetsåldern.<br />
Jag förstår argumenten, men utifrån den demokratidebatt som förs i<br />
dag känner jag att de är otillräckliga. Vi har länge fört en diskussion om<br />
rösträtt från 16 års ålder i Sverige, men frågan har stött på hinder till och<br />
med hos ungdomarna själva. Därför har den inte drivits med något större<br />
eftertryck. Jag tycker dock att ett bifall till motion 230 skulle vara en bit<br />
på vägen till att vitalisera demokratin.<br />
Vi pratar numera också om lösningar utanför de traditionella demokratiska<br />
systemen. Det har till exempel kommit ett betänkande från<br />
Kommundemokratikommittén. Men det här skulle kunna vara en liten<br />
reform inom det traditionella systemets ramar.<br />
Demokrati bygger på delaktighet. Många barn och ungdomar säger i<br />
dag att de inte känner sig delaktiga i samhället. Däremot känner så gott<br />
som alla en väldigt stor samhörighet med sin egen åldersgrupp. För mig<br />
är detta två ord som hör ihop. Därför kan det inte vara rimligt att en stor<br />
del av min gymnasieklass får gå och rösta på valdagen medan andra som<br />
råkar att vara födda på fel sida om valdagen får vänta ytterligare fyra år.<br />
Jag respekterar de formella problemen med ett sådant här beslut. Men<br />
för att vitalisera demokratin i Sverige och bryta tendensen med ett sjunkande<br />
valdeltagande måste vi vara beredda att bryta traditioner och<br />
praxis.<br />
Måhända är detta en liten bit på vägen. Det är ingen stor fråga för mig,<br />
men den är viktig för dem som den berör.<br />
Hans Schoug,Skåne: Ni ska tycka lite synd om mig, inte för att ordförandena<br />
konsekvent uttalar mitt namn fel, utan för att jag tillsammans med<br />
ett antal kolleger är verksam i en medelstor svensk kommun där moderaterna<br />
har 68 procent av rösterna.<br />
Moderaterna har två politiker på heltid som tjänar 75 000 kronor i<br />
månaden vardera och som dominerar den politiska scenen. De härskar<br />
över kommunalhuset med välbetalda tjänstemän. Mot detta har vi några<br />
byggnadsarbetare, metallarbetare, kommunalarbetare och andra som på<br />
sin fritid ska klara av att balansera den ojämna politiska situationen.<br />
När vi tar upp frågor om att inrätta någon form av oppositionsråd lutar<br />
sig moderaterna tillbaka och skrattar lite försmädligt. Det är en fullständigt<br />
omöjlig politisk situation om man vill ha en ändring på detta, och<br />
det utgår jag ifrån att vi vill ha.<br />
I motion 243 har vi begärt att man på något sätt genom en lagstiftning<br />
ska se till att oppositionen ska ha rätt att inrätta någon form av oppositionsråd.<br />
Gör man inte det har vi inte en chans, i alla fall inte där jag är<br />
verksam. Jag tror att det kan finnas andra ställen där skillnaderna är stora<br />
och där man befinner sig i underläge när det gäller det politiska röstetalet.
Vi har inte heller några kommunala bidrag att tala om. Vi får 80 000<br />
kronor, medan moderaterna lyfter en halv miljon. De kan producera en<br />
fin tidning som sponsras av det lilla näringsliv som finns i kommunen.<br />
När vi tar upp den här frågan säger partistyrelsen käckt, på samma sätt<br />
som högerkrafterna i Vellinge: ”Ta på er scoutmössorna och ge er ut i<br />
verkligheten och klara detta med människor som fullgör politiska uppdrag<br />
på sin fritid.”<br />
Jag yrkar bifall till motion 243.<br />
Lena Melesjö-Windahl, Värmland: Ordförande! Partikamrater! Jag vill ta<br />
upp en motion som har rubriken Inför möjlighet för kommunerna att<br />
utlysa nyval. Motionen har nummer 244.<br />
Jag tycker att motionen är viktig därför att människors vardag styrs<br />
oerhört mycket av beslut som fattas på den kommunala nivån. Det är<br />
mycket viktigt att det kan bildas majoriteter som håller över tid,<br />
åtminstone över en mandatperiod.<br />
Alltfler kommuner drabbas under mandatperioden av avhopp från partierna<br />
så att det bildas nya majoriteter. Jag ska bara nämna ett enda<br />
exempel, och det gäller Karlstad som jag kommer ifrån.<br />
I Karlstad hade vi en majoritetskoalition bestående av oss, miljöpartiet<br />
och vänsterpartiet. På grund av interna motsättningar hoppade tre av fyra<br />
fullmäktigeledamöter för miljöpartiet av. De bildade ett nytt parti och<br />
gick över till moderaterna och borgerligheten. Därmed hade de sänkt<br />
hela majoriteten över en natt.<br />
I stället för en social vänsterpolitik fick då väljarna en moderatledd<br />
högerpolitik, utan att de eller vi hade någon chans att ta ställning till det.<br />
Vi var helt utan verktyg, och det vara bara att expediera maktskiftet,<br />
vilket vi gjorde förra veckan.<br />
De vanligaste frågorna från medborgarna efter det här var: Är detta<br />
tillåtet? Är det lagligt? Om så är fallet, varför ska vi då rösta över huvud<br />
taget? Det är därför som frågan är viktig. Om förtroendet rubbas är det<br />
ett grundskott mot demokratin. Många ställer frågan: Varför ska vi rösta?<br />
Det finns två dilemman här. Man går in i fullmäktige som en per<strong>son</strong><br />
med partibeteckning, men så fort man är med i fullmäktige är man<br />
enbart en per<strong>son</strong> och kan sitta kvar hela perioden, oavsett vad man gör.<br />
Den här frågan är svår och viktig. Den handlar om grundlag, kommunallag<br />
och vallag, så det är viktigt att man grannlaga jobbar i samförstånd<br />
med alla partier. Därför yrkar jag inte bifall till motionen, utan jag<br />
yrkar bifall till partistyrelsens förslag och ser fram emot den översyn som<br />
man utlovar.<br />
Ronny Roberts<strong>son</strong>, Halland: Partikamrater! Föredragande Britta Lejon!<br />
För tre veckor sedan skulle jag gå ut med mina kamrater. Vi var ett litet<br />
gäng som skulle gå på krogen. Vi kom ut och ställde oss i kö. När det blev<br />
vår tur sade man att vi måste visa legitimation. En av oss som såg ung<br />
241
242<br />
visade sinlegitimation. Det visade sig att hon var tre veckor för ung, så<br />
hon kom inte in.<br />
Men gränsen måste dras någonstans. Det brukar man ha vid det datum<br />
då man fyller år. Det gäller i hela samhället, när vi går på Systemet, när<br />
vi tar körkort, när vi är straffmyndiga och så vidare. Men det är en sak<br />
där detta inte gäller, och det är när vi börjar skolan. Vi börjar inte det<br />
datum som vi fyller år, utan vi börjar det år som vi fyller sju år. Då spelar<br />
det mindre roll med datumet. Detta hänger med när man blir äldre. Alla<br />
som har gått i skolan känner till detta. De som fyller sent på året är likvärdiga<br />
med dem som fyller tidigt på året. Där drar vi inga gränser.<br />
Den 15 september är det val. Men den som fyller 18 år den 16 september<br />
2002 kommer inte att få rösta. Jag tycker att det är synd om dessa<br />
människor. De som fyller år tre månader eller några dagar senare får inte<br />
vara med och rösta. Det är den gränsdragningen som gäller.<br />
Jag yrkar bifall till motion 230. Jag tror att jag har alla ungdomar med<br />
mig i denna fråga, och det finns ingen gräns för när vi slutar att vara ungdomar.<br />
Britt-Marie Glad, Jönköpings län: Partivänner! För några dagar sedan<br />
behandlade vi i riktlinjerna Flera jobb – ett arbete att må bra av. Det som<br />
står inom detta område och som vi också antog är att arbetstagare ska ha<br />
ett ökat inflytande på sin arbetsplats. Det handlar om att kunna påverka<br />
planering och fördelning av de dagliga arbetsuppgifterna, att kunna<br />
påverka sin arbetstid så att den passar den enskilde individens livssituation.<br />
Det handlar också om att kunna påverka arbetsorganisation, arbetsmiljö,<br />
ekonomi och verksamhetsplanering.<br />
När man nu i riktlinjerna på sidan 41 anger vad människor ska kunna<br />
påverka i vardagen är det vida formuleringar för barnen och de boende<br />
medan arbetstagaren bara ska kunna påverka sin arbetstid. Denna snäva<br />
skrivning för arbetstagare vill jag ändra på så att det i stället ska stå att de<br />
ska kunna påverka sina arbetsvillkor. Jag yrkar bifall till mitt förslag.<br />
Åke Elias<strong>son</strong>, Halland: Partivänner! Det är en mångkulturell medlem,<br />
invandrare från Norge, som har skrivit motion 231. Han saknar festligheterna<br />
kring den 17 maj och vill uppleva samma glädje och stolthet över<br />
sitt nya hemland på nationaldagen.<br />
Det är också dags att ta tillbaka den svenska flaggan från de rasistiska<br />
kretsar som använder den för sina dunkla syften. Det handlar om att göra<br />
den 6 juni till en festdag då vi med stolthet och glädje och utan skuldkäns<strong>lor</strong><br />
kan fira Sveriges nationaldag med ett firande som kan knyta nya<br />
och gamla svenskar närmare varandra.<br />
Denna vecka har vi hört på sjungande dialekter hur mycket fint och bra<br />
vi har och gör i Sverige, och bättre ska det bli. Låt oss aldrig tveka om att<br />
berätta om det. Drunkna inte i jantelagen.
Jag tackar för partistyrelsens insiktsfulla tillstyrkande av motion 231,<br />
som jag instämmer i.<br />
Ibrahim Baylan, Västerbotten: Partivänner! Valdeltagandet är någonting<br />
som ständigt återkommer. Vid ett flertal tillfällen nämns oron över det<br />
låga valdeltagandet vid det senaste valet. Man känner en oro över att bara<br />
drygt 80 procent röstade i riksdagsvalet.<br />
Jag tänkte då: 80 procent är visserligen illa jämfört med hur det brukar<br />
vara. Men faktum är att i vissa av de etniskt segregerade förorterna var<br />
det inte ens 40 procent som röstade i valet. Då kan man fråga sig varför.<br />
Svaren är många, men det generella svaret är utanförskap. Man känner<br />
igen samhörighet. Därför är det viktigt att vi inte jämställer valdeltagande<br />
med demokratideltagande. Det duger inte med att vi bara dyker<br />
upp på dessa orter och säger: Rösta på oss för vi är bäst!<br />
Många upplever vår politik som att vi säger: Gör som vi säger, men gör<br />
inte som vi gör. Det håller på att bli bättre. Ändå är det inte bra. På<br />
central ort håller man på med ett mångfaldsarbete. Ute i regionerna och<br />
lokalt har man på vissa ställen inte ens börjat med detta.<br />
En kamrat till mig från Västerbotten sade: ”Men det är lugnt, det är en<br />
generationsfråga.” Om det är en generationsfråga kanske man får vänta<br />
30–40 år till.<br />
Jag skulle vilja att ni funderade ordentligt på detta. Ni behöver inte<br />
börja i kväll. Man blir alldeles för listig i vissa tillstånd på kongressfester.<br />
Ni kan vänta med det till i morgon.<br />
Jag skulle vilja yrka bifall till mitt förslag, men partistyrelsen har ändrat<br />
sig och gjort en bra skrivning. Därför drar jag tillbaka yrkandet. Men<br />
jag hoppas att ni ändå funderar över detta.<br />
Peter Pers<strong>son</strong>, Jönköpings län: Partivänner! Det är nog så som Britta Lejon<br />
sade inledningsvis, att ingenting är erövrat för alltid och att demokratin<br />
är mycket ung. Demokratin kan inte bara skadas och hotas genom yttre<br />
tryck, utan också mer subtilt. Den kan raseras inifrån.<br />
Det finns i dag två stora hotbilder. Den ena är, som flera här har talat<br />
om, att valdeltagandet har gått ned. Jag tror att vi kan leva med att valdeltagandet<br />
har minskat med 10 procent under 20 år, trots att vi ser det<br />
som allvarligt. Men vi kan inte leva med det när vi tydliggör var det finns.<br />
Det gäller de områden där människor är ekonomiskt och socialt fattiga,<br />
där arbetslösheten är hög, där utanförskapet är påtagligt. De som bäst<br />
behöver politiken går inte och röstar.<br />
Det finns bostadsområden i Jönköping där valdeltagandet är 40 procent.<br />
Det är så dramatiskt att 80 år efter den allmänna rösträttens införande<br />
håller de fattiga på att frivilligt återinföra strecket. Det är det ena<br />
hotet.<br />
Det andra hotet är den sociala representativiteten. Lågutbildade, arbetare,<br />
invandrare är systematiskt underordnade när det gäller politisk<br />
243
244<br />
representation medan mer gynnade grupper är överordnade. Detta<br />
påverkar naturligtvis politikens dagordning och politikens innehåll. Det<br />
viktigaste demokratiska arbetet som arbetarrörelsens har att utföra i dag<br />
är att återerövra politiken och tydliggöra politikens verkningskrets och<br />
förändringskraft. Då måste den präglas av jämlikhet rätt igenom.<br />
Ann-Sofie Anders<strong>son</strong>, Jämtland: Partivänner! Jag brukar leva efter en devis<br />
som lyder så här: ”Det är aldrig för sent, men alltid på tiden.” Den funkar<br />
jättebra! Men det finns en förutsättning, och det är att man lever i<br />
samma tid. Om man inte gör det, blir det problem.<br />
Jag upplever nu att partistyrelsen och Jämtland lever i olika tider. Jag<br />
ska förklara varför. Vi har satt upp ett mål om att vi ska ha 10 000 nya<br />
politiker. Varför just 10 000? Det kan väl vara 5 000, 40 000 eller 80 000?<br />
I dag ser vi att centraliseringstrenden blir starkare och starkare. Den växande<br />
viljan till regionalt självstyre motarbetas. Alltfler röster höjs för att<br />
öka statens inflytande över skolan. Frustrerade kommunpolitiker får allt<br />
mindre att säga till om när det gäller välfärdens utformning i den egna<br />
kommunen. En byråkrat på Skolverket eller på Socialstyrelsen kommer<br />
att ha mer inflytande över min kommuns politik än vad min ordförande<br />
i den ansvariga nämnden har.<br />
Om möjligheten att påverka politiskt på lokal och regional nivå minskas,<br />
vad är det då som ska locka de nya förtroendevalda som vi ska rekrytera?<br />
Jag är rädd för att vi inte klarar det.<br />
Jag hade yrkat att vi måste vidga och definiera om begreppet förtroendevald.<br />
Det hade jag gjort utifrån den verklighet som vi i Jämtland lever<br />
i. Det finns lokala styrelser på sko<strong>lor</strong> där föräldrarna till barnen väljer<br />
företrädare.<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Partivänner! Vi pratar om demokratin.<br />
Det handlar om att människor ska känna sig delaktiga. Det är därför viktigt<br />
att besluten fattas så nära människorna som möjligt. Det är bra att<br />
kommunerna kan samarbeta över större områden. Därför bör regional<br />
samverkan och självstyre ges möjlighet att utvecklas.<br />
Jag tycker att medborgarna i största möjliga mån ska kunna vara delaktiga<br />
i de demokratiska besluten som berör dem. Länsstyrelsen uppfattas<br />
inte av någon – mig veterligt – som en företrädare för medborgarna.<br />
Däremot uppfattar medborgarna kommunpolitiker och regionalpolitiker<br />
som sina företrädare. Därför ska den regionala politiken bygga på lokal<br />
och regional kraft. Lokalt och regionalt engagemang och ansvarstagande<br />
är av avgörande betydelse för utvecklingen.<br />
Partistyrelsen och Britta Lejon har nu ändrat på sitt yrkande. Därför<br />
drar jag tillbaka mitt yrkande till förmån för partistyrelsens förslag.<br />
Christine Axels<strong>son</strong>, Skåne: Ordförande! Partivänner! När det gäller de<br />
politiska riktlinjerna sidan 29, rad 29 är det bra att partistyrelsen nu
lyfter in ett stycke, direkt hämtat från utlåtanden över de viktiga motionerna<br />
som behandlar det regionala arbetet och utvecklingsansvaret. Det<br />
är bra. Vi var många som saknade den infallsvinkeln i riktlinjerna.<br />
Förslaget ligger dessutom i linje med det som jag själv har yrkat. Jag<br />
yrkar därför bifall till partistyrelsens förslag och drar därmed tillbaka mitt<br />
eget förslag.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Ordförande! Partikamrater! Jag tycker att partistyrelsen<br />
har behandlat motion 232 lite för hårdhänt. Jag yrkar att motionen<br />
ska anses vara besvarad.<br />
Enligt motionen bör man tillsätta en kommitté som ska övervaka och<br />
kontrollera det material, den information och de ekonomiska stöd som<br />
går till de olika sidorna i en folkomröstningskampanj. Det är ingen som<br />
vill att man ska kunna säga att det inte har gått riktigt till i en folkomröstning.<br />
Det får inte bli något klander efteråt, utan det ska gå riktigt till.<br />
Om partistyrelsen nu anser att det inte behövs en särskilt kommitté<br />
kan jag ställa upp på det. Jag anförtror naturligtvis partistyrelsen att själv<br />
klara av att kontrollera och bevaka att det går riktigt till.<br />
Det är därför som jag hemställer åt kongressen att vi ska ändra på detta<br />
så att motionen ska anses besvarad. När det blir folkomröstning har vi ett<br />
stort ansvar för att den går till på ett sätt som alla tycker är bra, oavsett<br />
om man är för eller emot EMU.<br />
Eva-Lena Jans<strong>son</strong>, Örebro län: Ordförande! Kongressombud! Valdeltagandet<br />
har i de senaste valen minskat. Det är oroväckande. För att öka<br />
valdeltagandet i 2002 års val, men också i framtiden, behövs flera olika<br />
insatser.<br />
Jag vill dock ta upp en fråga som vår lokala valnämnd har angett som<br />
möjlig orsak till det låga valdeltagandet. Mellan 1994 och 1998 minskade<br />
antalet postkontor där den förtida röstningen har skett. Den minskningen<br />
har i stor utsträckning drabbat de stora bostadsområdena. Det<br />
medverkade till att antalet poströster i Örebro minskade från 25 000 i<br />
1994 val till 18 000 vid 1998 års val.<br />
Jag yrkar därför att följande tillägg görs på sidan 45, rad 43 efter<br />
meningen ”Valdeltagandet måste öka.”: ”En av flera förutsättningar är<br />
god tillgänglighet vid såväl förtida röstning som röstning på valdagen.”<br />
Med detta tillägg vill jag betona att det ska vara enkelt och nära för människor<br />
att rösta.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Partivänner! På många håll förs det en mycket<br />
intressant debatt om hur den regionala organisationen ska se ut i framtiden.<br />
Det är viktigt att säga att det kan få se lite olika ut på olika håll i<br />
landet. Det ska växa fram underifrån. Det finns inte en modell som passar<br />
överallt. Någonstans måste kommunerna vara basen, det vill säga den<br />
nivå som befinner sig närmast medborgarna. Det tycker jag är viktigt.<br />
245
246<br />
Vi som socialdemokrater måste se till att vi har en nationellt sammanhållen<br />
politik med en stat och en nation där man kan fördela resurser<br />
över hela landet. På det viset slår man också vakt om en bra regional fördelning.<br />
Vi får inte avlöva staten instrumenten så långt att detta bara blir<br />
ord som man säger på en partikongress, men som i praktiken faller sönder<br />
till intet värde.<br />
Därför måste vi bygga de nya regionala styrsystemen successivt och<br />
långsiktigt och ta tid på oss. Vi ska kanske akta oss för att ha en alltför<br />
bestämd uppfattning om hur det hela ska se ut.<br />
Därför tycker jag att regeringens förslag i dessa sammanhang är ett<br />
måttfullt, sansat förslag som jag tror att vi kan bygga vidare på. Det är ett<br />
steg där vi prövar oss fram. Jag har inget emot de förändringar som nu<br />
har skett i skrivningarna och det förslag som partistyrelsen har lagt fram.<br />
Jag tycker att det är en bra balanspunkt att gå vidare utifrån. Jag yrkar<br />
bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Lars Stjernkvist, partistyrelsens föredragande: Jag ska göra två snabba<br />
kommentarer om två av frågorna.<br />
Leif Hansen talade om EMU och kampanjstödet. I morse fattade vi<br />
under ekonomiavsnittet beslutet om att vi vill att stödet inför folkomröstningen<br />
ska fördelas rättvist och att vi vill att det ska vara full genomskinlighet<br />
och full öppenhet. Därmed tycker jag att vi har behandlat den<br />
frågan. Av det formella skälet yrkar jag avslag på motionen, trots att jag<br />
håller med Leif om mycket.<br />
I regionfrågan är det ett väldigt viktigt beslut som vi nu ska fatta. Den<br />
här typen av frågor kan ibland vara lite knepiga. Å ena sidan vet vi att det<br />
är få medborgare som ligger sömnlösa och funderar på om det är kommunen,<br />
landstinget eller staten som ska vara ansvarig för sjukvården eller<br />
för kollektivtrafiken. Å andra sidan vet vi att detta är jätteviktiga frågor.<br />
Om inte vår konstitution och organisation är anpassade efter verkligheten<br />
finns det risk för att det politiska systemet för<strong>lor</strong>ar slagkraft och<br />
därmed på sikt också trovärdighet.<br />
Om vi blir oense i den här typen av frågor tar det oerhört mycket kraft<br />
från det som trots allt är politikens huvuduppgift, nämligen innehållet i<br />
besluten. Därför är jag väldigt glad över förslaget att man ska skriva in i<br />
riktlinjerna det som har hämtats från ett motionsutlåtande när det gäller<br />
regionfrågan. Det finns faktiskt en hel del som vi är överens om. Vi är<br />
överens om att stärka den regionala nivån, om att låta den försöksverksamhet<br />
som bedrivs med direktvalda regionala organ fortsätta, om att<br />
öppna för lokala initiativ för fler samverkansorgan mellan landsting och<br />
kommuner.<br />
Dessutom är jag glad över att kunna konstatera att det är många som<br />
har bidragit till att vi kan fatta det här beslutet att gå vidare och att –<br />
såvitt jag förstår – vi blir överens om detta. Det tackar jag för. Jag yrkar<br />
bifall till partistyrelsens förslag.
Britta Lejon, partistyrelsens föredragande: Ordförande! Jag tänkte börja<br />
med att tala om vilka av de olika yrkanden som partistyrelsen kan ställa<br />
sig bakom, förutom det som Lars Stjernkvist redan har pratat om.<br />
Åke Elias<strong>son</strong>s förslag angående nationaldagen har tillstyrkts av partistyrelsen.<br />
Jag vill betona att vi yrkar bifall till detta.<br />
Jag yrkar bifall till Britt-Marie Glads förslag till ändring i riktlinjerna<br />
på sidan 41 som innebär ett förtydligande.<br />
Lena Melesjö-Windahl tog upp de viktiga frågorna om de knepiga<br />
situationer som allt fler av våra kommuner befinner sig i. Vi hade också<br />
en lång diskussion om detta i temagruppen i måndags. Det är någonting<br />
som vi har all anledning att fästa ytterligare uppmärksamhet på. Jag vill<br />
därför bara betona att partistyrelsen verkligen ser ett behov av att se över<br />
möjligheterna till extraval i kommunerna, även om vi i temagruppen<br />
också såg alla de bekymmer som finns kopplade till den här frågeställningen.<br />
Hans Schoug från Skåne yrkade bifall till motion 243 om resurser till<br />
oppositionen. Partistyrelsen har yrkat avslag på den. Detta är en i högsta<br />
grad angelägen fråga. Det är fullkomligt häpnadsväckande hur man kan<br />
bete sig från majoritetens sida när man inte tillförsäkrar oppositionen en<br />
rätt till fullgod insyn. Men sedan kommunallagen ändrades 1991 har vi<br />
gett kommunerna väldigt stora möjligheter att inrätta sin organisation<br />
hur de vill.<br />
Vi har principen om det kommunala självstyret, och vi ser ju också över<br />
möjligheterna att ytterligare betona vikten av ekonomiska resurser till de<br />
förtroendevalda och av fullmäktiges roll och insyn vid beslut av stor vikt.<br />
Vi vill också betona vikten av att tillförsäkra en god insyn i alla de former<br />
av kommunal verksamhet som i dag befinner sig i en gråzon, entreprenadupphandlingar<br />
och liknande.<br />
Jag yrkar fortfarande å partistyrelsens vägnar med de förtydliganden<br />
som jag nu har gjort avslag på denna motion.<br />
Sedan konstaterar jag att partistyrelsen och Ibrahim Baylan med flera<br />
är överens om skrivningarna om att man ska fokusera på valdeltagandet,<br />
särskilt i de områden där det finns anledning att göra det.<br />
Charlotta Svanberg och Ronny Roberts<strong>son</strong> har yrkat bifall till motion<br />
230 om myndighetsåldern, att rösträtten, som i dag gäller från den dag<br />
då man fyller 18 år, i stället borde gälla från det år som man fyller 18.<br />
Detta är någonting som jag kan hysa stor sympati för, att vi via aktiviteter<br />
i skolan skulle kunna nå de unga tidigt, sätta fokus på dem och föra<br />
diskussioner om vikten av att engagera sig.<br />
Men även om jag sympatiserar med ambitionerna som motionen<br />
utstrålar är motionsförslaget i sig problematiskt.<br />
Skolan ska inte sätta gränserna och ramarna för när vi blir myndiga.<br />
Skolan ska i stället öppna dörrarna gentemot det omgivande samhället.<br />
Det är en skam att skolledningen på vissa sko<strong>lor</strong> i dag till exempel inte<br />
har öppna dörrar gentemot de politiska ungdomsförbunden.<br />
247
248<br />
Det är också viktigt att konstatera att rättigheter och skyldigheter i en<br />
demokrati måste hänga ihop. Rösträtten och valbarheten måste gå samman.<br />
Förslaget i motion 230 skulle leda till en flytande myndighetsålder.<br />
Alla gränser innebär bekymmer. Det är alltid någon som råkar hamna på<br />
fel sida. Men vi vet att det i det här fallet är ett övergående problem.<br />
I stället för att göra myndighetsåldern flytande och, enligt min<br />
mening, degradera myndighetsdagen, borde vi poängtera vikten av den<br />
dag då man faktiskt fyller 18 år och blir en medborgare med alla rättigheter<br />
och skyldigheter. Vi borde betona det mer än vi gör i dag, i stället<br />
för att införa en flytande myndighetsålder.<br />
Därför yrkar jag avslag på motion 230.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Jag anser att det som sades var lite märkligt. Vi<br />
har tidigare i dag på kongressen berört ämnet och därvid varit överens<br />
om det demokratiska värdet av en bred informationsinsats. I partistyrelsens<br />
utlåtande över motionen betonas också på ett positivt sätt att partiet<br />
ska verka för att informationen inför folkomröstningen ska vara allsidig<br />
och saklig. Kampanjresurser ska fördelas till de olika alternativen.<br />
Det är märkligt att man inte kan bifalla den lilla ändringen och anse<br />
motionen besvarad. Det är enbart det där med kommittén som skiljer oss.<br />
Hans Schoug,Skåne: Partikamrater! Det kan väl inte vara så att omsorgen<br />
om det kommunala självstyret ska få hindra oss att föra en demokratisk<br />
verksamhet här i landet. För att vi ska kunna ha en levande demokrati<br />
som vi har talat om, måste partierna som är verksamma ute i samhället<br />
ges en möjlighet att fungera på någotsånär jämställda villkor. Vi är utestängda<br />
från kommunhuset. Vi kan alltså inte prata med tjänstemännen<br />
på det normala sättet utan måste kuta runt på fritiden för att försöka få<br />
fram uppgifter. Vi har ingen möjlighet att ta del av datasystemet. De<br />
flesta av er som jobbar politiskt begriper att det är fullständigt orimligt<br />
att fritidspolitiker ska kunna balansera två heltidskommunalråd.<br />
Jag yrkar fortfarande bifall till motion 243.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 228:1-2, 229:1, 230:1, 231:1,<br />
232:1, 233:1, 234:1-2, 235:1-2, 236:1-2, 237:1-2, 238:1-2, 239:1-2,<br />
240:1-2, 241:1, 242, 243:1, 244:1, 245:1-3, 246, 247, 248, 249 och 250<br />
att bifalla motion 231:1, 246, 247, 248 och 250,<br />
att avslå motion 229:1, 230:1, 232:1 och 243:1,<br />
att anse motion 228:1-2 besvarad med hänvisning till partiprogrammet,
att anse motionerna 233:1, 234:1-2, 235:1-2, 236:1-2, 237:1-2,<br />
238:1-2, 239:1-2, 241:1, 242, 244:1, 245:1-3 och 249 besvarade<br />
med hänvisning till utlåtandet,<br />
att anse motion 240:1-2 besvarad med hänvisning till de politiska<br />
riktlinjerna.<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 41 samt 45-46,<br />
avsnittet En människa – en röst, inklusive förslag till ändringar med<br />
anledning av temagruppen:<br />
Ändring och tillägg sidan 29, rad 29, efter ”lokal kraft”: ”Lokalt och<br />
regionalt engagemang har avgörande betydelse för utvecklingen. Det<br />
förutsätter större regional och lokal handlingsfrihet, och stort inflytande<br />
över hur tillväxtpolitiken ska utformas och genomföras. Det pågår en<br />
utveckling inom flera verksamhetsområden som innebär att staten behåller<br />
ett övergripande ansvar för politikens inriktning men samtidigt ger de<br />
kommunala självstyrelseorganen allt större möjligheter att delta i den<br />
nationella politikens genomförande på lokal och regional nivå. Det är<br />
angeläget att denna utveckling mot ökad samverkan mellan staten och<br />
den kommunala självstyrelsen stimuleras och får ytterligare konkreta<br />
uttryck.”<br />
Ändring sidan 41, rad 41: Ersätt ”är beredd att” med ”ges möjlighet att”.<br />
Ändring och tillägg sidan 45, rad 40: ”En samlad strategi för arbetet<br />
med att stärka demokratin måste tas fram. Vi behöver vidta åtgärder som<br />
dels underlättar för alla att faktiskt utnyttja sin rösträtt, men också åtgärder<br />
som innebär att människor vill utnyttja sin rösträtt. Trenden måste<br />
vändas. Valdeltagandet måste öka i alla allmänna val, framförallt i valdistrikt<br />
med lågt valdeltagande. I första hand måste valdeltagandet bli<br />
högre i riksdagsvalet 2002 än det var 1998, på längre sikt ska vi tillbaka<br />
till de nivåer som gällde vid 1980-talets början. Demokratin måste slå rot<br />
tidigt. Redan på dagis, i skolan och i hela det civila samhället måste<br />
demokratin rotas i konkreta arbetssätt.”<br />
Ändring sidan 46, rad 3-5: ”Villkoren för de förtroendevalda måste bli<br />
så bra att människors olikheter, vardag och livsval inte ska avgöra om<br />
man orkar ta på sig uppdrag.”<br />
Tillägg sidan 46, rad 6: ”Dessutom är det också angeläget att uppmuntra<br />
människors engagemang i alla former av ideellt arbete vid sidan<br />
av partipolitiken.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Charlotta Svanberg,Kronoberg: Bifall till motion 230.<br />
Hans Schoug,Skåne: Bifall till motion 243.<br />
Lena Melesjö-Windahl, Värmland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över<br />
motion 244.<br />
249
250<br />
Ronny Roberts<strong>son</strong>, Halland: Bifall till motion 230.<br />
Britt-Marie Glad, Jönköpings län: Ändring sidan 41, rad 35: ersätt ”sin<br />
arbetstid” med ”sina arbetsvillkor”.<br />
Åke Elias<strong>son</strong>, Halland: Bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 231.<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för<br />
partistyrelsens förslag.<br />
Christine Axels<strong>son</strong>,Skåne: Drar tillbaka sitt yrkande till förmån för partistyrelsens<br />
förslag på sidan 29, rad 29.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Yrkar att motion 232 anses besvarad. Bifall till<br />
nya avsnitt i riktlinjerna om folkbildning och folkrörelsernas betydelse.<br />
Eva-Lena Jans<strong>son</strong>, Örebro län: Tillägg sidan 45, rad 43: ”En av flera<br />
förutsättningar är god tillgänglighet vid såväl förtida röstning som röstning<br />
på valdagen.”<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Lars Stjernkvist, partistyrelsens föredragande: avslag på Leif Hansens<br />
yrkande. Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Britta Lejon, partistyrelsens föredragande: Bifall till Britt-Marie Glads<br />
förslag till ändring i riktlinjerna på sidan 41, rad 35. Avslag på Hans<br />
Schougs yrkade om bifall till motion 243. Avslag på Charlotta Svanbergs<br />
och Ronny Roberts<strong>son</strong>s yrkande om bifall till motion 230.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att efter rösträkning med rösterna 167 mot 141 (5 avstod) bifalla partistyrelsens<br />
utlåtande över motion 230:1,<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 243,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna i avsnitt<br />
18.3.<br />
Riktlinjerna<br />
att bifalla Britt-Marie Glads ändringsförslag sidan 41, rad 35,<br />
att bifalla Eva-Lena Jans<strong>son</strong>s tilläggsförslag sidan 45, rad 43,
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 41 samt 45-46, avsnittet En människa – en<br />
röst, inklusive förslag till ändringar från temagruppen.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.8.4 och 18.3 var därmed<br />
avslutad.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 17.12.<br />
251
252<br />
Söndagen den 11 november 2001<br />
Förmiddagens förhandlingar<br />
Förmiddagens förhandlingar inleddes klockan 10.30.<br />
Sekreterare: Madelen Pers<strong>son</strong> och Marie Martins<strong>son</strong><br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
Dagordningens punkt 10 (fortsatt behandling)<br />
Politiska riktlinjer<br />
Tidigare behandlad på sidan 6 i del 3.<br />
Dagordningens punkt 10.8.5<br />
Övrigt politiskt<br />
Dagordningens punkt 18.4<br />
Utlåtanden över motioner som rör Övrigt politiskt<br />
(Häftena M2, sidorna 119-122 och U2, sidorna 62-63)<br />
Föredragande: Agneta Gille<br />
Inledning av Agneta Gille<br />
Agneta Gille, partistyrelsens föredragande: Ordförande, kamrater! Det<br />
finns inga talare anmälda under denna punkt. Jag yrkar bifall till partistyrelsens<br />
förslag. Samtidigt vill jag göra en reflexion över denna vecka<br />
och ert arbete.<br />
Jag har haft förmånen att få gå runt i huset, lyssna och stämma av vad<br />
som sägs och hur arbetet går vidare. Jag har fått många kommentarer från<br />
dem som har varit här som besökare för första gången, som inte riktigt<br />
är klara över att de är socialdemokrater. Den kommentar som jag vill<br />
delge er är: Vilken kompetens ni har!<br />
Man har lyssnat till debatten, till alla dem som har varit uppe och drivit<br />
sin fråga och till våra föredragande. Sedan har man sagt att det är helt<br />
otroligt vilken kompetens det socialdemokratiska partiet har, en samlad<br />
rörelse som sitter här och i en dialog delger varandra de riktlinjer och den<br />
politik vi står för. Jag vill tacka er för det. Kommentaren efteråt är också:<br />
Det finns inget annat parti som över huvud taget kan mäta sig med oss!<br />
Tack ska ni ha.
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 300:1, 301:1, 302:1 och 303:1<br />
att avslå motionerna 300:1, 301:1 och 303:1,<br />
att anse motion 302:1 besvarad med hänvisning till utlåtandet.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Inga talare fanns anmälda.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partistyrelsens förslag vad gäller motionerna i avsnitt 18.4.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 10.8 och 18 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Jörgen Linder<br />
Dagordningens punkt 10.1<br />
Människan är målet<br />
(Inledningskapitlet i de politiska riktlinjerna, sidorna 4-5)<br />
Föredragande: Göran Pers<strong>son</strong><br />
Inledning av Göran Pers<strong>son</strong><br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsens föredragande: God morgon partivänner! Vi<br />
kommer nu till ett avsnitt i riktlinjerna som inte är så komplicerat, sakpolitiskt.<br />
Det är den del i riktlinjerna som ska sätta tonen, slå an och<br />
öppna upp. Det avsnittet bör vara så aktuellt som möjligt. När vi skrev<br />
förslaget någon gång i somras – jag tror att det var på ett partistyrelsemöte<br />
här i Västerås – var världen lite annorlunda än vad den är i dag. Vi<br />
har därför från partistyrelsens sida tyckt att det är lämpligt att vi också i<br />
inledningen av våra riktlinjer reflekterar den internationella oro och osäkerhet<br />
som en stor del av denna kongress har handlat om.<br />
Därför finns ett förslag utdelat som fångar upp den saken, som överensstämmer<br />
med den diskussion vi hade häromdagen under det avsnittet.<br />
Då antog vi också ett uttalande där vi har formuleringarna.<br />
Lars-Ove Jans<strong>son</strong> från Värmland har lagt fram ett yrkande och föreslagit<br />
ett par ändringar som vi tycker är till det bättre. På sidan 4, rad 15 vill<br />
han efter ordet ”jämlikhet” lägga till ”och solidaritet”. Meningen kommer<br />
då att lyda: ”Vi har sett att jämlikhet och solidaritet inte hämmar<br />
utvecklingen utan tvärtom gör den starkare.”<br />
Det blir en bättre skrivning än den vi har, så den tycker jag att vi ska<br />
yrka bifall till. 253
254<br />
Lars-Ove Jans<strong>son</strong> föreslår också ett tillägg på rad 30, en formulering om<br />
ett meningsfullt arbete. Vi har pratat med Lars-Ove och föreslår att vi<br />
skriver som följer på rad 30: ”Full sysselsättning är vårt mål. Socialdemokratins<br />
tillväxtpolitik bygger på rätten till ett meningsfullt arbete.”<br />
Med den ändringen har vi tillgodosett Lars-Oves yrkande och det som<br />
ni tidigare i veckan har ställt er bakom under behandlingen av andra<br />
delar av riktlinjerna.<br />
Det är de enda två yrkanden som finns på inledningsavsnittet, utöver<br />
partistyrelsens nya förslag. Jag yrkar bifall till partistyrelsens nya förslag,<br />
som är utdelat, och dessutom bifall till de två justeringar vi gör med<br />
anledning av Lars-Ove Jans<strong>son</strong>s förslag.<br />
Debatt<br />
Maj Britt Theorin,Stockholm: Partivänner! Jag har full förståelse för om<br />
man vill uppdatera riktlinjerna efter vad som hände den 11 september.<br />
Men jag blir ytterligt förvånad om vi skriver in detta med USA:s rätt att<br />
försvara sig i riktlinjer som ska gälla i fyra år.<br />
Det är till syvende och sist en dagsaktuell del, som kommer att förändra<br />
sig förr eller senare, snarast förr. Diskussionen om bombningarna<br />
över Afghanistan kanske tar en annan vändning.<br />
Jag har ingenting emot om vi säger att det är självklart att vi sluter upp<br />
bakom FN och folkrätten men vill inte gärna se att man låser ett fyraårigt<br />
uttalande bakom USA:s rätt att försvara sig, som inte kan tolkas som<br />
annat än en rätt att fortsätta bombningarna till dess USA har nått sitt<br />
mål. Därför skulle jag vilja se en annan formulering än just de orden. Det<br />
här är riktlinjer som ska gälla för socialdemokratin i fyra år. Jag misstänker<br />
att ingen av oss vill se bombningarna pågå i fyra år.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Jag yrkar på att man tar bort en del av<br />
meningen ”För oss socialdemokrater är det självklart att i detta läge sluta<br />
upp bakom FN, folkrätten och USA:s rätt att försvara sig.”. Jag vill ta<br />
bort ”och USA:s rätt att försvara sig”. I andra hand vill jag yrka avslag på<br />
förslaget.<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsens föredragande: Vi gör det enkelt för oss och<br />
höjer ambitionen att bli överens så här på slutet, genom att säga att det<br />
ligger en poäng i vad Maj Britt säger. Det gör det faktiskt. Samtidigt<br />
sviktar vi inte vad gäller folkrätten. Vi löser det enklast genom att skriva<br />
som följer:<br />
”Nu svetsas världen samman i kampen mot den globala terrorismen.<br />
För oss socialdemokrater är det självklart att i detta läge sluta upp bakom<br />
FN, folkrätten och alla länders rätt att försvara sig.”<br />
Tjänstgörande ordförande: Jag fick en signal från Ann Hedbom att hon är<br />
med på det förslaget.
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens förslag till politiska riktlinjer, sidan 4-5, inledningskapitlet,<br />
inklusive förslag till ändringar med anledning av temagrupperna:<br />
”Människan är målet<br />
Sverige är ett rikt land med stora möjligheter. Vi är ett av världens mest<br />
jämlika och jämställda folk. Medvetna satsningar på kunskap och många<br />
människors kreativitet och arbetslust har gjort Sverige till en ledande<br />
forsknings- och IT-nation med hög sysselsättning och många framgångsrika<br />
företag. Välfärden är väl utbyggd och den gemensamma ekonomin<br />
är stark. Vi har en frisk och rik natur och är ett föregångsland i<br />
omställningen till en ekologiskt hållbar utveckling. Vi lever i den region<br />
– Östersjöregionen – som kanske har allra mest att vinna på EU:s utvidgning.<br />
Trots att vi är ett litet land i världen är Sverige en stark röst för<br />
internationell solidaritet, demokrati och <strong>fre</strong>d.<br />
Detta är styrkor och möjligheter vi ska ta väl vara på. I dag behöver vi<br />
dem mer än någonsin.<br />
Världen har blivit en otryggare plats att leva i. Globaliseringen har inte<br />
bara medfört ekonomiernas sammanflätning och en ökad rörlighet för<br />
människor och företag. Den 11 september 2001 kom det hittills värsta<br />
exemplet på den nya typ av hot världens länder i dag har att möta.<br />
Terrorattackerna i New York och Washington var inte bara ett överlagt<br />
mord på tusentals människor. Det var också ett angrepp på det demokratiska<br />
samhället, på det öppna samhälle vi vill leva i.<br />
Nu svetsas världen samman i kampen mot den globala terrorismen.<br />
För oss socialdemokrater är det självklart att i detta läge sluta upp bakom<br />
FN, folkrätten och USA:s rätt att försvara sig. Lika självklart höjer vi nu<br />
kraven på humanitära insatser för att lindra lidandet i Afghanistan – krav<br />
som vi ställer på oss själva lika mycket som på andra.<br />
Samtidigt som världen växer samman, så klyvs den. Den klyvs av orättvisor.<br />
Utvecklingen blir aldrig hållbar så länge miljoner människor förnekas<br />
delaktighet i den. Fattigdomen måste hävas. Miljöförstöringen måste<br />
hejdas. Världshandeln måste bli rättvis. Nord–syd-dialogen måste förnyas.<br />
Socialdemokratin ska ta ledningen för en offensiv för global rättvisa.<br />
Vi är alla beroende av varandra. Utvecklingen i andra delar av världen<br />
påverkar oss här i Sverige. I dag möter vi en vikande internationell konjunktur.<br />
Men vi gör det på en stabil ekonomisk grund.<br />
Vi vet i dag att det var tack vare, inte trots, vår välfärdsmodell som vi<br />
snabbare än väntat tog oss igenom 90-talets krisår. Vi har sett att jämlikhet<br />
inte hämmar utvecklingen, utan tvärtom gör den starkare.<br />
Vi vill att Sverige ska vara ett land för alla, där vi håller ihop och bryr<br />
oss om varandra. Där alla får vara med och bidra. Där alla får vara med<br />
och dela på vad utvecklingen ger.<br />
255
256<br />
Men där är vi inte i dag.<br />
Klyftorna växer mellan människor och landsändar i Sverige. Några<br />
kilometer på kartan kan betyda väldiga skillnader i uppväxtvillkor och<br />
framtida chanser för de barn som just nu växer upp. Klimatförändringar<br />
och galna ko-sjukan är exempel som visar att vi inte lever i balans med<br />
naturen. Stress och hets bryter ner människors hälsa. Många äldre känner<br />
otrygghet. Unga tvekar att skaffa barn. Diskriminering och intolerans<br />
förmörkar mångas tillvaro. Det finns för många människor i Sverige<br />
som inte får del av den positiva utvecklingen.<br />
Sedan partikongressen 1997 har socialdemokratins arbete i första hand<br />
inriktats på kampen mot arbetslösheten. Människors arbete lägger grunden<br />
för välfärden. Full sysselsättning är vårt mål och socialdemokratin<br />
kommer ständigt stå i beredskap att bekämpa stigande arbetslöshet.<br />
Den ekonomiska politiken har syftat till att skapa en ekonomi som klarar<br />
konjunktursvängningar utan att människor ska behöva drabbas av<br />
plötsliga besparingar som slår mot hushållsbudgeten eller välfärdens kvalitet.<br />
I dag kan vi möta en internationell nedgång med en ekonomi i<br />
styrka och utan att behöva backa på redan utlovade reformer för ökad<br />
rättvisa och trygghet.<br />
Arbetet med att stärka välfärden kan – och måste – fortsätta i hela landet.<br />
Trots att stora satsningar gjorts i takt med sjunkande arbetslöshet<br />
och växande gemensamma resurser finns fortfarande stora brister.<br />
Socialdemokratin är en samhällskritisk rörelse. I stark tro på förändringen,<br />
på möjligheterna att förbättra, är vi i ständig opposition mot samhällets<br />
orättvisor. Därför att det är klyftor och orättvisor som begränsar<br />
människors frihet, som stänger livschanser, som tar död på hundratusentals<br />
människors drömmar och ambitioner.<br />
Orättvisor är inte förenliga med vår grundsyn. Alla människor är lika<br />
mycket värda. Vi lever alla här med samma rätt. Då ska vi också göra det<br />
på lika villkor.<br />
Orättvisor är inte heller förenliga med en modern syn på utveckling.<br />
Krymper vi möjligheterna för stora delar av befolkningen så krymper vi<br />
vår samlade förmåga att skapa ett bättre Sverige.<br />
Vi lever i en tid då utvecklingen går snabbare än någonsin. Vi lever i<br />
en starkt internationaliserad ekonomisk miljö. Vi har i Sverige precis som<br />
övriga Europa en utveckling mot allt fler äldre i befolkningen samtidigt<br />
som det föds för få barn. Vi har en alldeles för hög stressnivå i samhället<br />
som måste brytas om den skenande ohälsan ska kunna hejdas. Vi vet att<br />
våra barns framtida livsvillkor avgörs av hur stora steg mot en ekologisk<br />
hållbar utveckling vi klarar av att ta, om vi klarar att bygga det gröna folkhemmet.<br />
Dessa och andra utmaningar kräver förändringar. Förändrade<br />
sätt att tänka och förändrat beteende – i vardagen liksom i politiken.<br />
Mitt i förändringen lever vi med alla våra behov och önskningar, våra<br />
framgångar och nederlag, vår glädje, vår nyfikenhet och vilja att göra<br />
nytta, vår otillräcklighet, vår styrka och kraft.
Vi ska alla kunna leva trygga i förändringen. Det är i trygghet friheten<br />
växer. Det är trygga människor som vågar. Därför slår vi vakt om en väl<br />
fungerande välfärdsmodell. Därför varnar vi för en politik som föraktar<br />
politiken och demonterar det demokratiska inflytandet, som släpper<br />
vinstintresse och marknadskrafter fria på viktiga välfärdsområden.<br />
För oss socialdemokrater är det människan som är målet. Det är människans<br />
frigörelse politiken syftar till. Det förutsätter ett samhälle i jämlikhet<br />
och rättvisa. Och det förutsätter ett samhälle som ger alla möjligheten<br />
att färdas väl genom livet.”<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Lars-Ove Jans<strong>son</strong>, Värmland: Tillägg sidan 4, rad 15: efter ”sett att jämlikhet”:<br />
”och solidaritet.”<br />
Tillägg sidan 4, rad 30: att på lämpligt vis få med ”meningsfull sysselsättning”<br />
i följande text: ”Socialdemokratins tillväxtpolitik bygger på rätten<br />
till ett meningsfullt arbete med goda arbetsvillkor inom alla delar av<br />
arbetslivet, goda villkor för företagandet, goda icke-förslitande arbetsmiljöer,<br />
utvecklingsmöjligheter för alla och respekt för värdet av allas<br />
insatser.”<br />
Maj Britt Theorin,Stockholm: Strykning av ”USA:s rätt att försvara sig”.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Strykning av ”USA:s rätt att försvara sig”.<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsens föredragande: Bifall till Lars-Ove Jans<strong>son</strong>s<br />
tilläggsförslag på sidan 4, rad 15. Bifall till ändrad version av Lars Ove<br />
Jans<strong>son</strong>s tilläggsförslag på sidan 4, rad 30. Den ändrade versionen lyder:<br />
”Full sysselsättning är vårt mål. Socialdemokratins tillväxtpolitik bygger<br />
på rätten till ett meningsfullt arbete.”<br />
Modifierat förslag på rad 18 i det nya textförslaget med anledning av<br />
Maj Britt Theorins och Ann Hedboms yrkanden: ”Nu svetsas världen samman<br />
i kampen mot den globala terrorismen. För oss socialdemokrater är<br />
det självklart att i detta läge sluta upp bakom FN, folkrätten och alla länders<br />
rätt att försvara sig.”<br />
(Maj Britt Theorin och Ann Hedbom ställer sig bakom Göran Pers<strong>son</strong>s<br />
förslag.)<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla Lars-Ove Jans<strong>son</strong>s tilläggsförslag, sidan 4, rad 15,<br />
att bifalla Lars-Ove Jans<strong>son</strong>s och partistyrelsens tilläggsförslag sidan<br />
4, rad 30,<br />
257
258<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens förslag och fastställa de politiska<br />
riktlinjerna sidorna 4-5, inledningskapitelet.<br />
Kongressen beslöt:<br />
att notera till protokollet de förändringar som inte varit med i<br />
beslutsordningar.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10.1 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Dagordningens punkt 9<br />
Förslag från redaktionsutskottet, partiprogram,<br />
slutligt antagande<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att godkänna partiprogrammet i dess helhet.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 9 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 10<br />
Förslag från redaktionsutskottet, politiska riktlinjer,<br />
slutligt antagande<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att godkänna de politiska riktlinjerna i dess helhet.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 10 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 19<br />
Protokollsjustering<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att protokollet från söndagen den 11 november 2001 justeras av två<br />
ordföranden i förening samt vid kongressavslutningen<br />
Tjänstgörande ordförande.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 19 var därmed avslutad.
Tjänstgörande ordförande: Jag vill tacka er ombud från presidiets sida för<br />
denna kongress. Ingegerd berättade hur hon kände det inför sin föredragning,<br />
att hon hade haft mardrömmar. Oavsett om man är ombud eller<br />
om man ska sitta i presidiet eller vara föredragande på en kongress är det<br />
något mycket roligt. Men man är också pirrig och nervös. Jag kan garantera<br />
att vi har varit det. Vi har haft mardrömmar om att lappar har försvunnit,<br />
att vi har slagit sönder klubban och sådana hemskheter.<br />
Men ni har varit väldigt mysiga att jobba med under veckan. Ni har<br />
underlättat vårt arbete oerhört mycket, accepterat när vi har sagt fel<br />
namn, när lappar har kommit bort och när vi har skrivit fel på talarlistan.<br />
Vi är tacksamma över att ni har stött oss så mycket i vårt arbete. Vi har<br />
haft jättekul tillsammans. Vi vill tacka er för det!<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 10.53.<br />
259
260<br />
Söndagen den 11 november 2001<br />
Eftermiddagens förhandlingar<br />
Eftermiddagens förhandlingar inleddes klockan 12.33.<br />
Sekreterare: Heli Kärkkäinen och Ann-Sofie Hermans<strong>son</strong><br />
Avslutningsprogram<br />
Avslutningsanförande av Göran Pers<strong>son</strong>, inklusive avtackning<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partistyrelsen: Partivänner! Eller låt mig säga: Kamrater!<br />
Det är så vi har sagt till varandra på den här kongressen. Det har varit<br />
hjärtligt, det har varit vänligt, och det har varit konstruktivt. Partikongresser<br />
fattar alltid stora beslut. Sedan vill vi genomföra dessa i praktisk<br />
politisk verklighet ute i kommunerna, i landstingen och i riksdagen.<br />
Så är det på alla partikongresser. Det är inte det som skiljer kongresserna<br />
åt. Det som skiljer kongresserna åt är den anda som finns på dem. Jag har<br />
varit med på många kongresser, kanske rent av för många, men jag har<br />
aldrig upplevt en hjärtligare stämning än den som vi haft på den här kongressen.<br />
Tack för den!<br />
Jag tror att detta säger någonting också om det politiska läget. Vi är en<br />
rörelse med självförtroende i dag. Vi är inte en pressad rörelse. De kongresser<br />
som vi har bakom oss under 1990-talet var alla kongresser där<br />
yttre omständigheter hade satt dagordningen för oss. Vi kände oss<br />
tvungna att ta beslut och ofta att komma fram till kontroversiella ställningstaganden.<br />
Detta delade oss, och det finns ingenting som en riktig<br />
socialdemokrat tycker sämre om än splittring, något som vi kände att vi<br />
var på väg in i mellan partiet och fackföreningsrörelsen och inom partiet.<br />
Både jag och ni har mått dåligt av det här.<br />
Men så kommer vi i ett läge där vi känner att vi kommit igenom de<br />
svåra yttre omständigheter som har satt våra dagordningar och där vi<br />
själva kan välja. Vi kan forma vår politik själva. Då kommer det som är<br />
det bästa i vår rörelse fram, nämligen insikten om vart vi ska, kompassnålen<br />
som vi har med oss från SSU, kvinnoklubben, arbetarekommunen<br />
eller fackföreningen, den som gjorde att vi engagerade oss i politiken –<br />
idéerna men samtidigt pragmatismen. Hur mycket kan vi nu få igenom?<br />
Hur långt kan vi gå? Hur snabbt kan vi gå fram? Hur samlar vi majoritet?
Också pragmatismen har suttit trångt under de år när vi har känt oss<br />
pressade. Den som är trängd och pressad orkar inte med en kompromiss.<br />
Det är den som är stark och övertygad om sin egen position som är generös<br />
och ser att en kompromiss ligger inte bara i det egna intresset utan i<br />
allas intresse. Vi kommer inte ända fram men en bit på vägen. Det är<br />
pragmatismen, sammanhållningen och idéidentiteten som har präglat<br />
denna kongress, en äkta socialdemokratisk kongress, där vi har haft vår<br />
egen dagordning.<br />
Jag kan säga att vi dominerar svensk politik, men det är inget egenvärde<br />
i det. Det ska vi inte göra i kraft av storhet. Vi ska inte dominera<br />
utan vi ska leda och ha initiativet, därför att vi bäst förmår uttolka de<br />
idéer och värderingar som vi vet att en stor majoritet av svenska folket<br />
tycker är riktiga, nämligen att ett samhälle ska präglas av rättvisa, solidaritet,<br />
utveckling och jämlikhet. När vi är i det läget är vi också snälla mot<br />
varandra, och det har vi varit på den här kongressen.<br />
Jag vill tacka er ombud för vad ni har gjort. Jag har lyssnat på en hel<br />
del debatter här inne, och jag har följt er via intern-TV. Jag är imponerad<br />
av era förberedelser och av kvaliteten i era argument och framför allt<br />
av det sätt som ni har framfört dem på. Att tala är ett fint uttryck för att<br />
bilda politisk opinion. Att skriva är ett annat sätt, men att tala är något<br />
väldigt fint och vackert, och ni behärskar den konsten. Det har varit en<br />
vältalig kongress, och det har varit en fröjd att lyssna till er. Allt har jag<br />
inte tyckt varit rätt i sak, liksom ni inte tycker att allt vad jag säger är rätt<br />
i sak, men jag har lyssnat på er och ni har lyssnat på mig, partistyrelsen<br />
har lyssnat på er och ni har lyssnat på partistyrelsen, och så har vi sökt<br />
oss fram till kompromisserna.<br />
Tack, alla ombud, för en fantastisk kongress och för ett fantastiskt<br />
arbete!<br />
Jag ska självklart säga ett tack till Västerås kommun och Aros<br />
Kongresscenter och alla dem som arbetar här, ett tack till Västerås arbetarekommun<br />
med Anders Teljebäck i spetsen och ett tack till<br />
Västmanlands partidistrikt med Sven-Erik Österberg i spetsen. Jag sade<br />
när jag hälsade välkommen till kongressen att Västmanland är ett fint<br />
gammalt socialdemokratiskt partidistrikt, präglat av just den pragmatism,<br />
samhällsbyggaridé och gärning som jag nyss beskrev. Ni har varit<br />
utmärkta värdar. Det finns en risk för att vi börjar låta som gamla<br />
olympiageneraler, men jag vill säga att detta har varit de bästa arrangemang<br />
som vi någonsin har upplevt.<br />
Nu får Västerås inte söka kongresser på många perioder än. Det blir väl<br />
andra som tävlar om att få den möjligheten. Välkomna med inbjudningarna!<br />
Det är en fin tradition.<br />
Jag ska också säga ett varmt tack till dem som har lett kongressen:<br />
Daniel Ådin, Lena Hallengren, Ulla Lindqvist, Jörgen Linder, Tomas<br />
Eneroth och Anita Modin. Jag fick en gång i tiden själv vara kongress-<br />
261
262<br />
ordförande. Det var på några SSU-kongresser på 1970-talet. Jag satt då<br />
tillsammans med Thage G Peter<strong>son</strong>, Lena Hjelm-Wallén och Jörgen Linder.<br />
Jag vet vilken enorm stimulans det är att leda en kongress, och jag vet<br />
också hur svårt det är.<br />
Jag satt och lyssnade tillsammans med några av våra kritiker i mediakåren<br />
i går och bad dem betygsätta vår kongress. Utöver översvallande<br />
omdömen om än det ena, än det andra kom man ändå fram till att det<br />
som skiljer våra kongresser från många andra är den skicklighet varmed<br />
våra presidier leder kongressens arbete. Det känner vi. Tack ska ni ha!<br />
Samtidigt ser ni på samma sätt som jag att det finns väldigt mycket av<br />
erfarenhet och förnyelse i presidiet. Det är fint att vi är i den fasen i partiet<br />
att vi successivt förnyar oss och låter nya kamrater pröva att ta ansvar.<br />
Så är det ju också i partiets beslutande organ. Där sker nu en hel del förändringar,<br />
och jag ska tacka de kamrater som lämnar oss. Först vill jag att<br />
vi ger en rejäl applåd till dem som lämnar programkommissionen och<br />
arbetet i den. Det är Åke Gustavs<strong>son</strong>, Björn von Sydow, Lena Nyberg och<br />
Niklas Nordström. Därtill kommer naturligtvis Enn Kokk, som har slutat<br />
under perioden men som under många år varit en drivande kraft i vårt<br />
programarbete. Till dessa kamrater ett varmt tack!<br />
Jag får också tacka Inger Mäler, som under perioden slutat som partikassör.<br />
Under Ingers tid har partiets ekonomi blivit bättre. Det är inget<br />
dåligt betyg åt en kassör. Samtidigt har det blivit bättre på så sätt att<br />
ingen har märkt att hon har stramat åt. Det är lysande. Tack, Inger!<br />
Nu vill jag be följande per<strong>son</strong>er komma upp scenen: Frank Anders<strong>son</strong>,<br />
Jörgen Anders<strong>son</strong>, Lorentz Anders<strong>son</strong>, Cinnika Beiming, Ove Bengtsberg,<br />
Göran Borg, Åke Gustavs<strong>son</strong>, Mats Hulth, Nina Jarlbäck, Anita Johans<strong>son</strong>,<br />
Märta Johans<strong>son</strong>, Ingvar Johns<strong>son</strong>, Jan Lundgren, Lena Nyberg, Barbro<br />
Palmerlund, Bo Petters<strong>son</strong>, Bengt Silfverstrand, Christer Wahlbäck, Margot<br />
Wikström och Monica Öhman. Det är de som nu lämnar partistyrelsen<br />
som ordinarie och suppleanter. Jag kan inte kommentera alla kamraternas<br />
insatser utan nöjer mig med att säga några per<strong>son</strong>liga ord till några<br />
av er, som får stå som ett tack till alla.<br />
Jörgen Anders<strong>son</strong> har bakom sig 17 år i partistyrelsen och har stor kompetens,<br />
inte minst från det kommunala området. Under flera år var han<br />
också statsråd. I alla lägen har han varit en per<strong>son</strong> som satt partiet och<br />
dess bästa före andra intressen. Tack, Jörgen, för din insats!<br />
Lorentz Anders<strong>son</strong> kom in i partistyrelsen 1990. Skellefteå och Lorentz<br />
har varit synonymer i många år inom socialdemokratin. Sedan prövade<br />
regeringen det djärva greppet att se om Lorentz skulle mäkta med den<br />
per<strong>son</strong>lighetsförändringen att gå från Skellefteås dominerande och<br />
ledande politiker till att bli landshövding i Västerbotten. Det har, som<br />
han sade, gått över förväntan. Lorentz har varit en mycket saklig kritiker<br />
av partiledning och av regering men i alla lägen en lojal företrädare för<br />
våra idéer, inte minst i tekniskt svåra frågor med stark politisk sprängkraft,<br />
som exempelvis i utjämningsfrågorna kommuner emellan. Där har<br />
Lorentz spelat en viktig roll. Tack, Lorentz,och lycka till i fortsatt jobb!
Ove Bengtsberg, Byggnads ordförande, har visserligen bara haft tre år i<br />
partistyrelsen men aldrig tvekat om den facklig-politiska samverkan.<br />
Dessutom ledde Ove Bengtsberg alldeles nyligen en konflikt på arbetsmarknaden<br />
där byggnadsarbetarna tydligt satte gränsen för vad de kunde<br />
acceptera. Det var ett uttryck för facklig styrka, för en väldigt fin organisation<br />
och en medvetenhet som är av samma slag som den styrka och<br />
kraft som Byggnads har visat i facklig-politisk samverkan. Du har följt<br />
Knut Johans<strong>son</strong>s traditioner, Ove,på ett sätt som gör att vi har satt mycket<br />
stort värde på dig. Vi förväntar oss naturligtvis också att din efterträdare<br />
Hans Tilly arbetar i samma anda. Tack, Ove!<br />
Åke Gustavs<strong>son</strong>, som tyvärr inte är här, har 23 år bakom sig i partistyrelsen.<br />
Åke har varit ordförande också i Jönköpings partidistrikt under<br />
väldigt många år. Åke kom in i riksdagen 1968. Dessförinnan var han<br />
SSU-aktiv. Jag träffade Åke första gången på en debatt mellan SSU och<br />
KFML(r) 1968 på Marieborgs Folkhögskola. Redan då kände man av<br />
Åkes snabba intellekt, hans bitska kommentarer och hans glada och positiva<br />
inställning till liv och politik. Det har vi dragit stor nytta av i partistyrelsen<br />
men också i programkommissionen. Åke ska ha ett varmt tack.<br />
Anita Johans<strong>son</strong> från Nacka kom in i partistyrelsen 1990, gruppledare<br />
för socialdemokraterna i Nordiska rådet med mera. Också hon är en<br />
företrädare för det nära facklig-politiska samarbetet. Tack, Anita!<br />
Märta Johans<strong>son</strong> från Bohuslän har varit 20 år i partistyrelsen. Märta är<br />
som per<strong>son</strong> en socialdemokrat som självklart förenar samhällskritik med<br />
värme och omtanke. Jag tror att det är få som har så många vänner i politiken<br />
som Märta i olika politiska läger, för Märta är en människa som på<br />
något sätt i sin per<strong>son</strong> står för det vi som socialdemokrater vill stå för:<br />
rättvisa, solidaritet och kamratskap. Tack, Märta!<br />
Margot Wikström, Umeå, kom in i partistyrelsen 1990. Hon är kommunalråd<br />
i Umeå men också en av regeringen fruktad ordförande i<br />
Svenska Kommunförbundet. Margot signerar en insats som har som<br />
kännetecken kvalitet, kunskap, kompetens, målmedvetenhet och en<br />
hårdhet som i avgörande lägen alltid varit förenad med känsla för det<br />
som partiet står för och vad en rimlig kompromiss representerar. Tack,<br />
Margot, för kamratskap och tack för ett fint ledarskap både i Umeå och i<br />
Kommunförbundet och för delaktighet i partistyrelsen!<br />
Ingvar Johns<strong>son</strong>, 17 år i partistyrelsen, riksdagsledamot från Trollhättan,<br />
partidistriktsordförande i 18 år, förbundsombudsman i SSU och<br />
riksdagsgruppens egen författare av kupletter och nidvisor. Än så länge<br />
har partistyrelsen sluppit den vassa pennan. Vi har fått hans kloka råd,<br />
hans lågmälda synpunkter på politiken. Han är på många sätt en per<strong>son</strong><br />
som vi kommer att sakna i partistyrelsen men som vi vet finns kvar i<br />
partiarbetet. Tack, Ingvar!<br />
Jan Lundgren, partiets ledande profil på Gotland i många år, lämnar<br />
också partistyrelsen efter 17 år. Tack, Jan!<br />
Bengt Silfverstrand, är den andre i kuplettskrivargruppen. Ingvar<br />
Johns<strong>son</strong> och han har ju presterat de mest fantastiska verk genom åren. 263
264<br />
Bengt lämnar oss efter 20 år i partistyrelsen, idérik, stridbar men också<br />
konstruktiv och alltid för partiets bästa. Tack, Bengt! Vi kämpar vidare<br />
tillsammans.<br />
Slutligen några ord också om Monica Öhman, 14 år i partistyrelsen och<br />
riksdagsledamot från Kalix. Hon är, som ni vet, aktiv i partiet och fackligt<br />
och kommunalt och även i svåra uppgifter i riksdagen, inte minst i<br />
trafikfrågorna. Rättfram, klok och generös, en fin partivän som på många<br />
sätt symboliserar det bästa med den norrbottniska traditionen inom partiet,<br />
pragmatisk men idéburen. Tack, Monica!<br />
(De avgående ledamöterna och suppleanterna i partistyrelsen uppvaktades<br />
med blommor.)<br />
När man ser dessa kamrater och goda vänner lämna scenen inser man<br />
också vilken oerhörd mängd av erfarenhet och kunskap som en partistyrelse<br />
representerar. Jag är djupt tacksam över att ha fått arbeta tillsammans<br />
med er. Tack ska ni ha!<br />
Vi ska nu tacka av dem som lämnar verkställande utskottet. Det gör<br />
Maj-Inger Klingvall, Bertil Jons<strong>son</strong> och Lena Hjelm-Wallén.<br />
Maj-Inger har suttit i VU sedan 1996. Hon har haft svåra arbetsuppgifter,<br />
först att i partiet och i regeringsställning lotsa igenom den knepiga<br />
pensionsreformen och sedan i otacksamma och svåra frågor, ofta<br />
omkring asyl och invandring. Hon har gjort det på ett sätt som har väckt<br />
respekt. Hon har i sitt arbete visat prov på förmåga att hitta lösningar.<br />
Maj-Inger har också, som de flesta av oss, en bakgrund i kommunalpolitik,<br />
i SSU och även i en annan idéburen rörelse, nykterhetsrörelsen. Vi<br />
har lärt känna henne och hennes familj och satt stort värde på den<br />
gemenskap som vi har fått ha tillsammans med regeringen. Jag är också<br />
väldigt tacksam för att Maj-Inger har fått arbeta tillsammans med oss<br />
fem år i verkställande utskottet. Tack ska du ha!<br />
Bertil Jons<strong>son</strong> har varit ledamot i VU sedan 1996 och avgick när han<br />
lämnade ordförandeskapet i LO. Jag sade när jag nyss började det här<br />
anförandet att vi har haft en period när vi har känt oss splittrade. Ibland<br />
har fackföreningsrörelsen och partiet stått mot varandra, och några<br />
gånger under 1990-talet har det varit väldigt nära en öppen brytning. Jag<br />
vet inte om den skulle ha blivit av med en annan ordförande i LO än<br />
Bertil, men jag kan tänka mig det. Så hårt var klimatet bitvis, och så pressade<br />
var vi. Just den per<strong>son</strong>lighetstyp som Bertil är och hans pragmatism<br />
gjorde att vi ändå tog oss igenom de absolut svåraste månaderna 1995<br />
och 1996. Vi kunde starta om igen och ta nya tag.<br />
Lika pålitlig som Bertil var när det var som värst, när det blåste som<br />
hårdast, lika konstruktiv var han när vi väl var igenom den fasen och<br />
skulle sätta upp målen för att gå vidare. På 1996 års kongress lade vi fast<br />
4 procents öppen arbetslöshet som målsättning. Det målet var det ingen<br />
som trodde på då. Det var utskrattat. Alla de som sysslade med ekonomi<br />
sade att det var omöjligt.
Då hade ändå Bertil Jons<strong>son</strong> och jag själva suttit och räknat på det här<br />
och kommit fram till att det var möjligt. Det skedde på Byggnads kursgård<br />
Rönneberga. Jag sprang runt i lokalen, och Bertil satt hummande<br />
och lade till och drog ifrån. Jag räknade på svarta tavlan, och vi lade till<br />
10 000 jobb här och 40 000 i utbildning där, en tillväxt som var si och så<br />
stor och ett arbetskraftsutbud som skulle öka på det och det sättet. Så<br />
sade vi: Det här kan ju faktiskt gå, med lite tur, mycket skicklighet och<br />
stor sammanhållning mellan partiet och LO.<br />
Och varför var det så viktigt? Jo, därför att jobben är det som faktiskt<br />
avgör människors förmåga och möjlighet att leva ett rikt liv. Det gäller i<br />
två meningar. Som individer, arbetslösa och utanför tappar många självförtroendet<br />
och sin sociala identitet. Det är förfärligt. Det är också för<br />
samhällsekonomin förödande med för liten produktion och många att<br />
fördela på och att bedriva utjämningspolitik med. Jobben kommer<br />
främst. Det här satte Bertil upp tillsammans med mig. Kongressen och<br />
LO ställde upp, och vi nådde målet.<br />
Jag är oerhört tacksam mot Bertil Jons<strong>son</strong> för den insatsen. Han gjorde<br />
mer än någon annan under de svåra åren för att hålla ihop partiet och<br />
LO. För det ska han ha kongressens stora tack. Tack, Bertil!<br />
Det är med Bertil som med mig: Det är svårast när man får applåder.<br />
Jag har lättare att stå i motvind. Det är konstigt, Bertil!<br />
Lena Hjelm-Wallén! Det är sant att hon kommer att lämna VU. Det<br />
känns overkligt på något sätt. Först och främst ser ni själva att det är i<br />
förtid. Ändå har hon hållit på längre än någon av oss andra. Hon kom in<br />
1972 i partistyrelsen, alltså för 30 år sedan, och hon har i 14 år varit<br />
ledamot av verkställande utskottet.<br />
Lena är en av våra mest erfarna politiker. Hon är allmänpolitiker men<br />
har också djupa kunskaper i skolfrågor, biståndspolitik, utrikespolitik och<br />
författningsfrågor. Framför allt är hon ändå allmänpolitiker och socialdemokrat,<br />
socialdemokrat i den mening som jag beskrev när jag hälsade<br />
välkommen. Lena har aldrig slarvat. Det gör ju jag rätt ofta, och det har<br />
då för mig känts väldigt tryggt att ha en per<strong>son</strong> som alltid har läst, alltid<br />
har granskat och sett det där lilla felet som vi andra kanske rycker på<br />
axlarna åt med kommentaren: ”Ja, det fixar sig.” Vi vet ju att det inte fixar<br />
sig. Det är ofta på de där små felen som man så småningom snubblar.<br />
Liten tuva stjälper ofta stort lass. Det är allmänmänskligt men gäller i<br />
ännu högre grad i politiken.<br />
Lena har noggrant, lojalt och samvetsgrant sett till att det har blivit<br />
rätt. Jag har också i Lena haft ett ovärderligt stöd, inte minst inför den<br />
här kongressen, som i huvudsak har förberetts under det halvår då<br />
Sverige hade ordförandeskapet i EU. Jag hade inte tid. Samma tacksamhet<br />
som jag känner mot Thomas Östros för programarbetet under samma<br />
tid känner jag mot Lena Hjelm-Wallén när det gällt förberedelserna för<br />
kongressen.<br />
Nu lämnar Lena verkställande utskottet. Hon lämnar ju inte politiken;<br />
hon är kvar som vice statsminister och kommer som sådan naturligtvis 265
266<br />
att fortsätta att ta sitt ansvar. Hon lämnar VU, och hon lämnar ett stort<br />
tomrum efter sig. När Lena Hjelm-Wallén slutar i VU går en av dem som<br />
i praktiken var med redan på den tiden då Erlander regerade. Det är fantastiskt!<br />
Denna unga kvinna ska vi nu ge en mycket varm applåd.<br />
Lena Hjelm-Wallén,verkställande utskottet: Jag vill först på vägnar av alla<br />
som har avgått tacka så mycket för ert bifall för att vi har tagit det här<br />
steget. Naturligtvis vill jag också tacka för Görans vackra ord. När man<br />
avgår på det här sättet och hör alla vackra ord får man en känsla av att<br />
man egentligen är oumbärlig.<br />
Likväl har vi alla tagit steget att avgå. När vi nu tackar för oss gör vi<br />
det också med en lyckönskning till alla de nya som nu tar våra platser.<br />
Det där med 1968 var viktigt. Det var den valrörelse som jag först deltog<br />
i som riksdagskandidat. SSU gick ut på bred front. Maj-Inger sade<br />
för övrigt som en förklaring till den röda halsduk som hon bär i dag att<br />
hon och jag var med och bildade skolklubbar på 1960-talet. De hette då<br />
Halsduk. Det var ju SDUK, och man satte ofta HAL före. Därav Maj-<br />
Ingers halsduk.<br />
Jag var alltså med 1968 och lyftes in av SSU. Jag vill tacka Bosse<br />
Ringholm för det. Han var ju vår förbundsordförande. SSU var mycket<br />
lyckosamt i valrörelsen som handlade om erfarenhet och förnyelse. Man<br />
tog hand om oss på ett bra sätt. Jag tror att vi stod för väldigt mycket av<br />
förnyelse under de första åren på 1970-talet.<br />
Det var inte bara jag som tillhörde den här generationen. Åke<br />
Gustavs<strong>son</strong> var också med. Det är synd att Åke inte här just nu, men jag<br />
vill gärna framhålla detta.<br />
Sedan är det kanske ett ödets nyck att den som ersätter mig som ordinarie<br />
i VU just är min gamla förbundsordförande Bosse Ringholm.<br />
Åke Gustavs<strong>son</strong> och jag fick redan på 1970-talet förtroendet att vara med<br />
i partistyrelsen och senare för min del i VU. Det här är utomordentligt viktiga<br />
uppdrag där vi representerar partivännerna och formar politiken. VU<br />
är naturligtvis det viktigaste. Där görs en kontinuerlig analys av läget. Det<br />
är där som åsikter ska brytas mot varandra, luften ska rensas om det<br />
behövs, och det behövs ju ganska ofta. Då är det viktigt att VU är ett kamratgäng<br />
där man också ger stöd åt varandra. Många av VU:s ledamöter har<br />
ganska utsatta positioner. Värst är det ju för partiets ordförande. Stödet<br />
från kamratgänget i VU, inte minst när det gäller partiordföranden, är viktigt.<br />
Så har det varit, och jag vet, med tanke på de som nu kommer in i VU,<br />
att det kommer att fortsätta. Det är väldigt viktigt.<br />
Jag tänkte skicka med en liten dikt från Barnens diktbok. Det är Hans<br />
Al<strong>fre</strong>ds<strong>son</strong> som skriver om bröderna i Spånga:<br />
Det bodde två bröder i Spånga<br />
som var väldigt olika långa.<br />
De var glada ändå<br />
när de tänkte uppå<br />
att de trots allt ju var lika många.
När man som jag kommer in tidigt i politiken är det viktigt att man<br />
hela tiden har en beredskap att avgå och att avgå i tid så att man inte lyfts<br />
ut. Man får inte avgå när man själv har tröttnat, när andra har tröttnat på<br />
en, utan man måste känna när tiden är mogen för det. Jag har fortfarande<br />
ett obrutet politiskt engagemang, men jag vet att den kan utövas också<br />
på andra ställen än inom partistyrelsen.<br />
Vi har haft en fantastisk kongress här i Västerås – det är för övrigt mitt<br />
kära partidistrikt – där vi, förutom allt annat som har fungerat, har haft 200<br />
frivilligarbetare bland partivännerna som har gjort ett fantastiskt jobb.<br />
Kongressen har präglats av det som Göran sade, nämligen insikt om<br />
hur det ser ut i vårt samhälle; orättvisor och brister som fortfarande finns<br />
kvar. Då är det en naturlig fråga för oss socialdemokrater: Hur ska vi förändra<br />
detta? Vi vet att det är vi och inga andra som kan åstadkomma en<br />
förändring. Det är därför som det är så viktigt att vi tar oss samman, att<br />
vi har den här sammanhållningen som vi har känt under den här kongressen.<br />
Det är när vi har den sammanhållningen och det engagemanget<br />
som vi är så otroligt starka. Och vi vet att vi har ett tufft val framför oss.<br />
Vi alla som avgår nu lovar att göra allt vad vi kan i valrörelsen. Jag tror<br />
att vi kommer att vara framgångsrika.<br />
Nu tackar vi för det förtroende som vi har haft i många år och tackar<br />
för en fantastisk kongress. Tack så mycket!<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partiordförande: Lena och jag har många gånger pratat om<br />
vår, hennes och min, lycka att vi båda kom att få arbeta ihop med vår<br />
ungdoms stora förebilder och idoler. För oss som SSU:are var det förbundsordföranden.<br />
Det var Bosse Ringholm och Lasse Engqvist. Det är<br />
fantastiskt. Tänk om jag som 20-årig SSU:are från Vingåker då hade<br />
sagt: När du är 50 år, Pers<strong>son</strong>, då får du jobba ihop med Bosse Ringholm<br />
och Lasse Engqvist varje dag. Det hade jag inte trott vara möjligt, och jag<br />
tror att Lena hade känt likadant!<br />
Nu ska jag bara tacka de som har haft ansvaret för kongressen innan vi<br />
går över på ett kulturinslag för att sedan avsluta med en allmänpolitiskt<br />
reflexion.<br />
Tack Runa Dahlström, 2001 års kongressgeneral, som har hållit i kongressen.<br />
I tacket till Runa ingår också – och jag vill understryka det som Lena<br />
sade – ett tack till alla som arbetat med kongressen, som har fört protokoll,<br />
som har hållit ordning på attsatser, på yrkanden, på säkerhetskontroller.<br />
Det gäller alla de som har sett till att det har fungerat med mat,<br />
smörgåsar, och service. Det har varit aktiva partivänner, ideellt arbetande<br />
människor på Sveavägen 68 och på distriktsexpeditioner. Det har varit<br />
massor med ideellt engagerade kamrater. Tack ska ni ha!<br />
Slutligen vill jag tacka Lars Stjernkvist lite extra. Det här var Lars första<br />
kongress, och det är den bästa kongress som vi har haft sedan 1969. Det<br />
behöver inte vara ett direkt samband, men det finns ett samband. Lars har<br />
267
268<br />
genom sitt sätt att leda partiexpeditionen förnyat det demokratiska samtalet,<br />
för det är det som vi har haft. Ibland har det känts som ett pågående<br />
seminarium. Vi har verkligen lyssnat till varandra. Lars är mer än något<br />
annat en brinnande demokrat – dessutom naturligtvis socialdemokrat.<br />
Han har satt sin prägel på kongressens arbetsformer, inte minst genom de<br />
temagrupper som inledde kongressen. Det var ett mycket lyckosamt drag,<br />
och för det ska vi tacka Lars alldeles särskilt. Tack ska du ha!<br />
Nu ska vi få lyssna till någonting vackert. Det är en gåva från socialdemokraterna<br />
i Västerås och i Västmanland. Nu kommer Västerås Symfonietta<br />
tillsammans med kören Pro Musica under ledning av dirigent<br />
Joakim Unander att framföra en bukett rosor på musikalisk väg. Anders<br />
Teljebäck, arbetarekommunens ordförande i Västerås, säger att ni väldigt<br />
gärna får sjunga med. Varsågoda. Njut och sjung!<br />
Musikinslag<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partiordförande: Jag vill understryka kongressens tack till<br />
våra medverkande musiker och sångare från Västerås. Hjärtligt tack!<br />
Sitter ni bara kvar ska ni snart få resa er upp och sjunga också Internationalen.<br />
Det är en fin avslutning på kongressen.<br />
Vi har behandlat över tusen motioner. Vi har antagit ett nytt radikalt<br />
partiprogram. Vi har beslutat om riktlinjer för den kommande perioden.<br />
I centrum för tusentals sidor politik och närmare hundra timmars debatt<br />
har barnen stått.<br />
Vi har också haft barn och ungdomar här under veckan som vi har fått<br />
frågor och uppmaningar från. Mimmi Lindborg i klass 4a på Herrgårdsskolan<br />
skriver så här: ”Om jag skulle vara statsminister, ja, då skulle jag<br />
bestämma att alla barn gick i skolan och att det inte fanns mobbning, att<br />
alla har någonstans att gå, att alla ska kunna ha ett jobb och att ingen ska<br />
vara arbetslös, att det inte fanns något krig, att det inte fanns våld så att<br />
ingen blev misshandlad eller slagen.”<br />
Om du Mimmi hör det här vill jag säga till dig, att jag som är statsminister<br />
tänker jobba för precis det här varenda dag. Jag vet att det skulle<br />
också varje ombud på den här kongressen göra om de också fick vara<br />
statsminister. Tack, Mimmi!<br />
Jag har ett önskemål till från en annan ung människa, på en papperslapp<br />
som satt uppklistrad på en dörr här i kongresslokalerna. Det står:<br />
”Hej! Vi vill ha fler fritidsgårdar och ställen för ungdomar.”<br />
Partivänner! Det här är ett av de budskap som jag har sett flest gånger<br />
på olika lappar och på TV-skärmarna. Jag vill skicka med det när ni nu<br />
tar era väskor och reser hem. Ge era ungdomar någonstans att samlas!<br />
Var lite kreativa! Det behöver inte vara nytt, det behöver inte vara flott.<br />
De behöver någonstans där de känner att de får träffas på egna villkor,<br />
någonstans där miljön är drogfri, någonstans där pojkar och flickor inte<br />
behöver lägga ut en förmögenhet för att komma in. Det är ett stort pro-
lem i Sverige i dag. Vi har ett ansvar för detta, och vi ska se till att vi<br />
agerar för att lösa den saken.<br />
Gå ut en kväll! Se er omkring! Det finns alldeles för många ungdomar<br />
och till och med barn som drar omkring i innercentra, som står och<br />
hänger vid kiosker eller utanför ställen där åldersgränsen sätter stopp. Gå<br />
dit och fråga vad de vill, vad de har för förslag! Jag är säker på att de har<br />
förslag i övermått. Gå dit och lyssna!<br />
Partivänner! Under den här kongressen har vi fattat många beslut. Om<br />
vi får bestämma kommer de att betyda förbättringar för barn, ungdomar<br />
och barnfamiljer framöver. Vi har klubbat igenom förslag om att på sikt<br />
införa en kostnadsfri förskola och tolv månaders studiebidrag. Vi har förstärkt<br />
skrivningarna i våra riktlinjer om vår skyldighet att följa barnkonventionen,<br />
om barn och ungas rätt att påverka sin skolgång, om att vi inte<br />
ska glömma barnens och de ungas perspektiv, ens när vi diskuterar vägar<br />
och järnvägar.<br />
Vi har sagt att det krävs förändringar av arbetslivet för att både kvinnor<br />
och män ska kunna uppfylla sina drömmar också när det gäller barn<br />
och föräldraskap. Vi har sagt att vi ska verka för barns levnadsvillkor. Det<br />
ska finnas med på dagordningen när kandidatländerna diskuterar förutsättningarna<br />
för medlemskap i EU. Vi är fast beslutna att bygga det<br />
gröna folkhemmet för vår egen, för barnens och för kommande generationers<br />
skull. Detta är jag glad för.<br />
Partivänner! Politik är att vilja. Politik är att forma framtiden. Barnen<br />
är framtiden. Men politik är inte allt. Vi kan inte lagstifta om föräldrar<br />
som alltid i varje stund orkar med alla krav. Vi kan inte lagstifta om vuxna<br />
i barns och ungas närhet som alltid ställer upp när föräldrarna inte räcker<br />
till eller inte finns plats. Vi kan inte lagstifta om barn och ungdomar som<br />
alltid vet vad som är rätt och fel. Alla som är vuxna har ett ansvar. Jag har<br />
det. Du har det. Och vi tänker ta det tillsammans.<br />
Det finns inte dina barn, det finns inte mina barn, det finns bara våra<br />
barn. Och jag vill säga detta: Jag vill inte att ett enda barn till i vårt land<br />
ska fara illa. Jag vill inte att en enda liten människa till ska behöva gå till<br />
skolan med motvilja eller gå därifrån mobbad och rädd. Jag vill inte att<br />
en enda människa till i yngre tonåren ska lägga en liten papperslapp<br />
längst fram på tungan och gå in i sitt första narkotikarus. Och jag vet att<br />
det är ingen lätt uppgift att förhindra detta, men det är en uppgift värd<br />
varje ansträngning. Vi måste försöka i våra roller som politiker, men förför<br />
allt i våra roller som vuxna och som medmänniskor.<br />
Sverige innehar i dag titeln ”Världens barnvänligaste land”. Vi är på<br />
inget sätt nöjda. Vi är stolta över den titeln, men vi är inte nöjda. Men vi<br />
ska se till att vi förblir det land som kallas för det barnvänligaste i världen.<br />
Det är kongressens beslut. Tack för det!<br />
Kamrater! Ingvar Carls<strong>son</strong>, Olof Palme och många andra har sagt det:<br />
Politik är att vilja. Politik är att forma framtiden. Den enda konkreta<br />
kopplingen som vi har till framtiden är barnen och ungdomarna. Vi har<br />
269
270<br />
satt barnen främst under den här kongressen. Vi har talat om trygghet.<br />
Vi vet att vi aldrig blir trygga i Sverige om inte också andra människor i<br />
andra delar av världen känner trygghet. Det hänger ihop. I dag, exakt två<br />
månader efter terrordåden i New York och Washington, ser vi det tydligare<br />
än någonsin: känslan av otrygghet har vuxit. Orosmoln tornar upp<br />
sig över världen. I en tid av osäkerhet står socialdemokratin efter denna<br />
kongress enad kring tydliga mål.<br />
Det första som vi har sagt på denna kongress är: Socialdemokratin ska<br />
gå i spetsen för en offensiv global rättvisa. Världen har sammantaget aldrig<br />
varit rikare. Möjligheten att sprida utveckling till fler har aldrig varit<br />
större. Ändå växer klyftorna mellan fattiga och rika inom och mellan länder.<br />
Ändå förvägras miljoner människor delaktighet i utvecklingen. Vi<br />
vet att en värld av orättvisor och klyftor är en värld av konflikter. Våldet<br />
i Mellanöstern måste få ett slut. Den globala terrorismen måste stoppas.<br />
Folkrätten ska fortsatt stärkas. Fattigdomen ska hävas, och världshandeln<br />
förbli rättvis. Miljöförstöringen ska hejdas och nord–syd-dialogen förnyas.<br />
I det arbetet ska socialdemokratin ta ledningen.<br />
Det andra som vi har sagt är: Arbetslösheten är socialdemokratins allt<br />
annat överskuggande uppgift. Vi har halverat arbetslösheten och ökat<br />
sysselsättningen. Vi ser med oro nya varsel och stigande arbetslöshet, inte<br />
minst bland ungdomar. Men i dag kan vi möte en internationell avmattning<br />
med en stark offentlig ekonomi. Vi har utrymme för insatser som<br />
håller tillbaka arbetslösheten och ökar tillväxten. Den ekonomiska politiken<br />
ligger fast. Full sysselsättning är målet. Något annat mål kan svensk<br />
arbetarrörelse aldrig ha.<br />
Det tredje som vi har sagt är: Endast en fast politisk vilja kan fördela<br />
välståndet rättvist. En rad beslut som ökar rättvisan har fattats, och förbättringarna<br />
når nu landets hushåll, inte minst barnfamiljerna. Men det<br />
räcker inte. Vi accepterar inte att orättvisor och klyftor hindrar människor<br />
från att utvecklas och växa. Övertygelsen om alla människors lika<br />
värde och rätt leder oss i kampen mot alla former av över- och underordning<br />
i samhället. Så länge minsta orättvisa råder har socialdemokratin<br />
en uppgift. Löntagarnas uppoffringar under de svåra år som vi har<br />
bakom oss ska inte användas för att finansiera skattelättnader för höginkomsttagare.<br />
Rättvisan ska öka, och klyftorna ska minska mellan människor<br />
och regioner i vårt land.<br />
Kongressen har gett tydliga besked. A-kassan ska förbättras, heltid ska<br />
vara en rättighet – deltid en möjlighet. Alla ska få del av företagshälsovården.<br />
Behovet av socialbidrag ska halveras mellan 1999 och 2004.<br />
Allemansrätt ska gälla i välfärden. Utvecklingen ska spridas i hela landet.<br />
Så sammanfattar vi kongressen i korthet. Vi ska gå i spetsen för en<br />
offensiv för global rättvisa. Kampen mot arbetslösheten är socialdemokratins<br />
allt annat överskuggande mål. Endast en fast politisk vilja kan<br />
fördela välståndet rättvist, eller ännu enklare uttryckt: Det är <strong>fre</strong>d, det är<br />
arbete och det är solidaritet. Kongressen arbetar i en fin och klassisk<br />
socialdemokratisk tradition. Tack för de besluten!
Partivänner! Häromdagen läste jag en artikel i en publikation som<br />
utkommer fem-sex gånger om året. Först smålog jag lite överseende över<br />
stolligheterna som en redaktör hade staplat på varandra. Jag ska citera ett<br />
avsnitt. Men ju längre jag läste, desto obehagligare blev det. Skrattet fastnade<br />
i halsen. Hör, så förstår ni varför. Så här stod det i artikeln: ”Högt<br />
valdeltagande är socialism. Det är något ruttet i länder med högt valdeltagande.<br />
I fria demokratiska stater känner medborgarna sig inte tvungna<br />
att rösta. Där röstar de om de är missnöjda eller har mycket bestämda<br />
idéer om hur landet bör styras.”<br />
Så rakt på sak, så tydligt talar den svenska högern i tidskriften Svensk<br />
tidskrift nr 4 år 2001. Du som är missnöjd, gå och rösta! Du som vet, gå<br />
och rösta! Ni andra stannar hemma. Det är här, just här, som den fundamentala<br />
skiljelinjen i politiken går i synen på demokratin. Mot denna<br />
högerns elitistiska demokratisyn där en upplyst elit ska styra folket står<br />
socialdemokratins demokratisyn som bygger på allas delaktighet och<br />
ansvar för den gemensamma utvecklingen.<br />
I vårt nya partiprogram skriver vi följande: ”Demokratin måste utövas<br />
på många vägar och på flera plan. Socialdemokratin strävar efter en samhällelig<br />
ordning där människor som medborgare och individer kan<br />
påverka både utvecklingen i stort och samhällsarbetet i vardagen.”<br />
Partivänner! Vår samhällsmodell har sannerligen sina brister. Vi är<br />
långt ifrån nöjda, men vi kan vara stolta ändå över att ha format ett av de<br />
bästa samhällen som någonsin har funnits. Varför? Hur kan det komma<br />
sig att detta lilla land långt uppe i norr på blott hundra år har kunnat resa<br />
sig från yttersta fattigdom och armod till välstånd och välfärd? Beror det<br />
på att en elit har styrt samhället? Eller beror det på att vi har varit många<br />
som har tagit ansvar? Beror det på några få människors unika begåvning<br />
eller på människor i samverkan? Vi vet svaret på dessa frågor. Vi vet det<br />
som vi så många gånger har sagt under den här kongressen. Det duger<br />
inte med bara utveckling och tillväxt. Det duger inte heller med bara<br />
jämlikhet och rättvisa. Det enda som duger och som fungerar är<br />
både–och, både utveckling och jämlikhet, både tillväxt och rättvisa.<br />
Partivänner! Vi vet vad högern vill. De vill ha en annan samhällsmodell.<br />
När demokratin och politiken inte förmår att upprätthålla medborgarrätten<br />
i form av vård, skola och omsorg, då vänder medborgarna<br />
demokratin ryggen. Det är det som vi har sett under det gångna decenniet.<br />
Valdeltagandet har sjunkit drastiskt, från 91 till 81 procent. Denna<br />
utveckling måste brytas. I annat fall bryts vår samhällsmodell sönder. Då<br />
kommer medborgarrätt och allemansrätt i välfärden att ersättas av rikemansrätt.<br />
Partivänner! Vi ska inte bara vinna nästa val. Vi ska fortsätta att vinna<br />
val därefter, inte för vinnandets egen skull utan för att kunna hävda vår<br />
samhällsmodell.<br />
Jag vill inte att vi vinner nästa val med ett lågt valdeltagande. Därför<br />
måste vi socialdemokrater bli bättre på att övertyga om vår politik och vår<br />
271
272<br />
ideologi. Vi har investerat tusentals kronor i mobiltelefoner, faxapparater,<br />
datorer och kopieringsapparater. Nu är det dags att också investera i det<br />
som transporteras i dessa maskiner, nämligen ord och tankar – ord som<br />
förmår att beskriva och levandegöra varför det är så viktigt med din delaktighet<br />
och ditt ansvar.<br />
Du kan inte lämna över besluten om framtiden till någon annan. Det<br />
är på dig det beror. Du gör skillnad. Låt dig inte kuvas av en elit som tror<br />
sig veta ditt bästa. Demokrati är samtal, engagemang och ansvar.<br />
Demokrati är respekt för varandra. Demokrati är du och jag tillsammans.<br />
Det har vi visat under denna partikongress.<br />
På samma sätt som vi har arbetat här, pragmatiskt, realistiskt och med<br />
stor respekt för varandra, ska vi också prägla debatten i våra kommuner och<br />
i våra fackföreningar. Låt oss gå ut och tillsammans utföra det arbetet med<br />
siktet att höja valdeltagandet i nästa års val, därför att utan människors uppslutning<br />
i allmänna val är inte vår samhällsmodell där alla har rätt och plats<br />
möjlig att upprätthålla. Det är uppgiften. Den antar vi tillsammans.<br />
Nu ska vi ta våra väskor och åka hem – och tvätta. Ja, det är faktiskt en<br />
vardag som väntar, med ungar för en del, kaos på dagis, alla stövlar som<br />
man ska sparka sig igenom innan man kommer in, beslutsångest över vad<br />
som ska stå på middagsbordet om en halvtimme. Avfrostningen av frysen<br />
– glöm inte den! Den har redan väntat alldeles för länge. Det är ju till<br />
det här vi åker hem, till vardagen och till en politisk fortsättning.<br />
Vi har fått små kontaktkort. Dela ut dem. Visa att du bjuder på dig<br />
själv, att du står till förfogande, att du reste till kongressen som ombud<br />
för många andra. Visa att du blir glad om man ringer till dig och frågar:<br />
Hur är det egentligen med barnbidragen? Hur blir det med a-kassan?<br />
Hur ska vi ha det med de homosexuellas rätt att adoptera? Svara, diskutera,<br />
förklara, var tillgänglig, använd ditt kontaktkort. Och så ska vi<br />
berätta om våra värderingar, för det är ju det det handlar om. Vi ska<br />
berätta om rätten till arbete och bostad, om vår syn på rättvisan. Vi ska<br />
tala om det som spelar roll, om vad vi väljer och att vi får vad vi väljer.<br />
Ett samhälle där vi tar ansvar för varandra eller ett samhälle där vi bara<br />
tar ansvar för oss själva och våra närmaste – vilket vill vi ha? Det handlar<br />
om värderingar. Vill vi ha ett samhälle där vi bär varandras bördor eller<br />
ett samhälle där den som är stark och frisk överlåter sin börda åt den som<br />
är gammal och svag, ett samhälle med allemansrätt eller ett samhälle med<br />
rikemansrätt?<br />
Nu tar vi med oss besluten som vi har fattat här. Och väl hemma sätter<br />
vi i gång att göra verklighet av dem i regeringen, i riksdagen, i landsting,<br />
i kommuner, och vi lovar varandra att det som vi inte får igenom<br />
under den här mandatperioden går vi till val på och skaffar oss en majoritet<br />
i nästa val som gör att vi kan genomföra kongressens beslut. Det är<br />
vårt ömsesidiga löfte.<br />
Ensam är inte stark, det är sant. Det vet vi inom arbetarrörelsen mer<br />
än några andra. Varje individ för sig är viktig. Varje individ för sig kan
göra stordåd. Men det är bara tillsammans som vi varaktigt kan förändra<br />
ett samhälle. Ensam är inte stark. Det har också gällt i samarbetet med<br />
våra fackliga kamrater.<br />
Tack LO, tack Wanja och tack alla andra fackförbund och fackförbundsordförande<br />
för er medverkan på kongressen. Det är inte bara socialdemokratins<br />
kongress. Det är lika mycket fackföreningsrörelsens kongress.<br />
Vi är två grenar på ett och samma träd. Det är en gammal bild,<br />
men den är riktig och en av de bästa som jag vet.<br />
Nu gör vi det tillsammans – kvinnoklubbarna, SSU-klubbar, Broderskapsgrupper,<br />
hyresgästföreningar, ABF-avdelningar. Överallt finns<br />
aktiva partivänner mer eller mindre i ett läge där man direkt kan föra ut<br />
vår politik. Men vi gör det tillsammans, och vi gör det med samma goda<br />
humör som här på kongressen.<br />
Varför ska det inte kunna vara likadant hemma som det har varit här?<br />
Förstår ni? Vad var det som gjorde att vi hade så trevligt tillsammans här?<br />
Vi lyssnade på varandra och vi tog lite tid på oss, vi som är så oerhört<br />
beslutskraftiga, och några av oss är det, kanske i övermått. Det är inte så<br />
tokigt om man väntar ett tag, tänker efter lite och lyssnar.<br />
Och du som nu åker hem, ta med dig arbetsmetoden från kongressen.<br />
Skapa samma goda stämning i s-föreningen, i arbetarekommunen, i<br />
kommunstyrelsegruppen och i fullmäktigegruppen, och politiken blir<br />
inte bara bättre utan också roligare. Det är tillsammans som vi är starka,<br />
vi som tillsammans utgör arbetarrörelsen. Tack ska ni ha!<br />
Kamrater! ”Det här har jag tänkt på” har varit rubriken på många meddelanden<br />
som spritts på kongressen från ungdomarna. På en av dem såg<br />
jag att det stod: ”Varför tror ni att ni vinner valet?” Nej, vi tror inte att vi<br />
vinner valet. Vi vill vinna valet, vi tänker vinna valet och vi kan inte tänka<br />
oss en bättre utgångspunkt för det arbetet än vad vi tillsammans har skapat<br />
här i Västerås under denna vecka. Tack ska ni ha.<br />
Nu går vi ut med <strong>fre</strong>d, arbete och solidaritet, enade i hela arbetarrörelsen<br />
i hela Sverige. Tack för en fantastisk kongress!<br />
Nu ska vi sjunga Internationalen. Det ska bli härligt. Vi ska göra det<br />
tillsammans med Västerås kulturskola, som först gör en instrumentalisk<br />
introduktion. Därefter ska vi sjunga Internationalen. Sedan ska vi också<br />
avsluta kongressen med ett klubbslag. Nu ton och ord till Västerås kulturskola.<br />
Varsågoda!<br />
Dagordningens punkt 20<br />
Kongressens avslutning<br />
Göran Pers<strong>son</strong>, partiordförande: Härmed förklarar jag det socialdemokratiska<br />
arbetarepartiets 34:e kongress för avslutad.<br />
Avslutning<br />
Kongressen avslutades klockan 14.03.<br />
273
274<br />
Protokolljustering<br />
Sekreterare<br />
Ann-Sofie Hermans<strong>son</strong> Heli Kärkkäinen Madelén Pers<strong>son</strong><br />
Marie Martins<strong>son</strong> Birthe Nordengaard Lars Westbratt<br />
Peter Anders<strong>son</strong> Ulf Nordlinder<br />
Ordförande<br />
Anita Modin Jörgen Linder Ulla Lindqvist<br />
Tomas Eneroth Lena Hallengren Daniel Ådin<br />
Protokolljusterare<br />
Peter Jepps<strong>son</strong> Stina Lindberg Elisabeth Bramfeldt<br />
Göran Pers<strong>son</strong> Hans Ekström Leif Bergman<br />
Agneta Lindström-Berg Elisabeth Lassen Nils Wiik<br />
Anna-Lena Mellquist
Sakordsregister<br />
Sidhänvisningen anger var sakordet förekommer första gången i debatterna<br />
och på vilken sida besluten finns.<br />
Adoption ...................................................................... Del 2: 140, 165.<br />
Alternativa driftsformer ................................................ Del 2: 105, 137.<br />
Arbetsliv ....................... Del 2: 14, 25, 100, 193, 323, 339. Del 3: 6, 63.<br />
Arbetslöshet .............................. Del 1: 12, 73, 160. Del 2: 87, 271, 303.<br />
........................................................................ Del 3: 6, 48, 80, 134, 171.<br />
Arbetslöshetsförsäkring ....................................... Del 2: 128. Del 3: 68.<br />
Arbetsmarknadspolitik ....... Del 1: 88, 153. Del 2: 89. Del 3: 10, 68, 80, 160.<br />
Arbetsmiljö ........... Del 1: 139 och 159. Del 2: 92. Del 3: 7, 62, 225, 257.<br />
Arbetsrätt ................... Del 1: 78, 159, 200, 223. Del 2: 92. Del 3: 7, 49.<br />
Arbetsskadeförsäkring ....................................................... Del 3: 51, 63.<br />
Arbetstider ................................... Del 2: 113, 328. Del 3: 8, 17, 48, 216.<br />
Barn ...... Del 1: 75, 158, 169, 178, 223. Del 2: 24, 99, 111, 137, 140, 165,<br />
168, 204, 216, 291, 3<strong>09</strong>, 324, 339. Del 3: 5, 62, 75, 108, 135, 204, 222, 268.<br />
Bioteknik ............................................................................... Del 1: 86.<br />
Bistånd .......................................................... Del 1: 196. Del 2: 36, 85.<br />
Bostadspolitik ........ Del 1: 138, 152. Del 2: 296, 312. Del 3: 120, 173.<br />
Brottslighet .......................................................... Del 2: 77, 305, 339.<br />
Deltid/heltid ........................................... Del 1: 97, 157. Del 2: 229, 233.<br />
.................................................. Del 3: 8, 48, 70, 80, 215, 216, 225, 270.<br />
Diskriminering ............................................... Del 1: 72, 93, 121, 122.<br />
.................. Del 2: 17, 105, 137, 148, 269, 323. Del 3: 8, 62, 85, 121, 256.<br />
Djurskydd ..................................................................... Del 3: 136, 155.<br />
Ekonomi .. Del 1: 74, 115. Del 2: 80, 137, 175. Del 3: 157, 171, 174, 250, 256.<br />
Ekonomisk brottslighet ............................................... Del 2: 305, 339.<br />
Energi .................................................................. Del 3: 90, 182, 197.<br />
Europeiska unionen .................................. Del 1: 158, 167, 181, 203.<br />
................................................................ Del 2: 91, 99. Del 3: 10, 15, 98.<br />
Flyktingpolitik ................................................. Del 2: 68, 85, 280, 291.<br />
Forskning .................................... Del 1: 78, 178. Del 2: 185, 214, 256.<br />
........................................................... Del 3: 85, 134, 182, 197, 202, 222.<br />
Frisko<strong>lor</strong> ............................................. Del 1: 132. Del 2: 110, 172, 204.<br />
Fördelningspolitik ...................................................... Del 1: 112, 170.<br />
Företagshälsovård ................................................. Del 3: 8, 50, 63, 270.<br />
Förskola .................................. Del 1: 136, 168, 178. Del 3: 87, 97, 269.<br />
Förtroenderåd ............................................ Del 2: 11, 25, 64, 113, 128.<br />
Föräldraförsäkring .................................. Del 2: 140, 165. Del 3: 32, 48.<br />
275
276<br />
Globalisering ... Del 1: 82, 196, 223. Del 2: 35, 85, 214. Del 3: 7, 101, 255.<br />
Grundskola ......................... Del 1: 169, 178. Del 2: 123, 143, 174, 204.<br />
Gymnasieskola .................................. Del 1: 168, 178. Del 2: 119, 123.<br />
Handikapp ............. Del 2: 177, 270, 323. Del 3: 24, 48, 106, 108, 201, 238.<br />
Homosexuella ........... Del 1: 90, 98, 102. Del 2: 143, 165. Del 3: 9, 272.<br />
Hälso- och sjukvård ................Del 2: 87, 137, 206, 323. Del 3: 161, 246.<br />
Högskola ............ Del 2: 147, 151, 176, 204, 282. Del 3: 29, 82, 84, 134.<br />
Infrastruktur ...................................... Del 1: 107, 115. Del 3: 81, 134.<br />
Integration .............................. Del 2: 93, 99, 195, 270, 323. Del 3: 75.<br />
Internationella relationer …………… Del 1: 186. Del 2: 10, 55, 62, 85.<br />
Invandrare ..................... Del 1: 75, 126. Del 2: 10, 150, 272, 316, 323.<br />
.................................................................... Del 3: 10, 14, 71, 110, 134.<br />
IT- och televerksamhet ....................................... Del 3: 104, 108, 129.<br />
Jordbruk ....................................................................... Del 3: 83, 155.<br />
Kollektivtrafik ......................................... Del 2: 123. Del 3: 130, 246.<br />
Kommunala frågor ........................... Del 3: 13, 80, 155, 158, 171, 248.<br />
Kommunikationer ............. Del 1: 112, 115. Del 2: 91. Del 3: 111, 134.<br />
Kompetensutveckling ............. Del 1: 78, Del 2: 224, 256. Del 3: 26, 103, 227.<br />
Konsumentpolitik ........................ Del 1: 78, 104. Del 2: 233, 238, 301.<br />
Kriminalvård ........................................................... Del 2: 326, 339.<br />
Kulturpolitik ........................................................ Del 3: 199, 217, 222.<br />
Livsmedel .................................................................. Del 3: 135, 155.<br />
Läkemedel .......................................................... Del 2. 103, 108, 256.<br />
Mediafrågor ........................................................... Del 3: 201, 213, 222.<br />
Medlemsavgift .............................................................. Del 2: 12, 25.<br />
Miljö ........................................................................... Del 3: 181, 197.<br />
Missbruk ........................... Del 1: 126. Del 2: 226, 256, 274, 291, 337.<br />
Mångfald ........................... Del 2: 10, 93, 99, 195, 270, 323. Del 3: 75.<br />
Näringspolitik ............................................................... Del 3: 1<strong>09</strong>, 134.<br />
Ohälsa ............................................ Del 2: 208, 256. Del 3: 31, 49, 52.<br />
Organisationsfrågor .................................... Del 1: 80, 83. Del 2: 7, 25.<br />
Partiprogram ................................................................ Del 1: 70, 223.<br />
Pensioner .................................................................. Del 2: 258, 268.<br />
Privatiseringar .......................... Del 1: 128, 152. Del 2: 127. Del 3: 56.
Rasism ..................................................... Del 2: 316, Del 3: 204, 238.<br />
Rehabiliteringsförsäkring ............................................... Del 3: 52, 62.<br />
Regionalt inflytande ....................................................... Del 3: 81, 84.<br />
Regionalpolitik .............................................................. Del 3: 81, 84.<br />
Sjukförsäkring ............................................................. Del 2: 101, 137.<br />
Sjukvård ............................... Del 2: 87, 137, 206, 323. Del 3: 161, 246.<br />
Skatter ........................................................................ Del 3: 171, 180.<br />
Skog ........................................................................... Del 3: 135, 155.<br />
Skola ........................................................................... Del 3: 85, 103.<br />
Socialförsäkring ............ Del 1: 106. Del 2: 124, 235. Del 3: 26, 163, 171.<br />
Socialtjänst ................................................................... Del 2: 99, 165.<br />
Stadgar ............................................................................. Del 2: 7, 25<br />
Stress .............................................................................. Del 3: 7, 62.<br />
Studiestöd .................................................................... Del 3: 88, 103.<br />
Säkerhetspolitik ................................................... Del 2: 34, 55, 60, 65.<br />
Tandvård .................................................................... Del 2: 101, 108.<br />
Tillväxt ...................................................................... Del 3: 105, 134.<br />
Trafikfrågor .................................................................. Del 3: 112, 134.<br />
Utbildning ........................................................................ Del 3: 8, 62.<br />
Valutafrågor ............................................................... Del 3: 161, 166.<br />
Vuxenutbildning ........................................... Del 2: 176. Del 3: 86, 103.<br />
Välfärd ........................................................................ Del 2: 1<strong>09</strong>, 135.<br />
Äldreomsorg ............................................................... Del 2: 258, 268.<br />
Äldrepolitik ................................................................. Del 2: 282, 312.<br />
277
278<br />
Innehållsförteckning<br />
Anföranden<br />
Hälsningsanförande av Göran Pers<strong>son</strong>, sid 5 del 1.<br />
Anförande av Zlatko Lagumdzija, sid 23 del 1.<br />
Anförande av Karl-Petter Thorwalds<strong>son</strong>, sid 25 del 1.<br />
Anförande av Bosse Ringholm, sid 86 del 2.<br />
Anförande av Abu Ala, sid 210 del 2.<br />
Anförande av Shimon Peres, sid 213 del 2.<br />
Anförande av Gerhard Schröder, sid 98 del 3.<br />
Anförande av LO:s ordförande Wanja Lundby-Wedin, sid 223 del 3.<br />
Avslutningsanförande av Göran Pers<strong>son</strong>, sid 260 del 3.<br />
Punkterna 2-6, sid 28-68 del 1.<br />
Punkt 7 Berättelser och fråga om ansvarsfrihet, sid 69 del 1.<br />
Punkt 8 Val av partiorgan<br />
8.1 partiordförande, sid 56 del 2.<br />
8.2 partisekreterare, sid 57 del 2.<br />
8.3 fem övriga ledamöter i verkställande utskottet, sid 58 del 2.<br />
8.4 sju suppleanter i verkställande utskottet, sid 232 del 2.<br />
8.5 26 övriga ledamöter i partistyrelsen, sid 65 del 3.<br />
8.6 15 suppleanter i partistyrelsen, sid 214 del 3<br />
8.7 tre revisorer, sid 66 del 3.<br />
8.8 tre revisorssuppleanter, sid 215 del 3<br />
8.9 fem ledamöter i programkommissionen, sid 69 del 3.<br />
8.10 fem suppleanter i programkommissionen, sid 215 del 3.<br />
Punkt 9 Partiprogram, sid 70 del 1.<br />
9.1 Den demokratiska socialismen, sid 205 del 1.<br />
9.2 Världen av i dag, sid 83 del 1.<br />
9.3 Idéarv och samhällsanalys, sid 85 del 1.<br />
9.4 Socialdemokratisk samhällssyn i dag, sid 94 del 1.<br />
10. Politiska riktlinjer, sid 7 del 2.<br />
10.1 Människan är målet - inledningskapitlet, sid 253 del 3.<br />
10.2 Rätt att färdas väl genom livet, sid 99 del 2.<br />
10.3 Ett Sverige där klyftorna minskar, sid 268 del 2.<br />
10.4 Fler jobb – och ett arbete att må bra med, sid 6 del 3.<br />
10.5 Ett Sverige i sammanhållning och utveckling, sid 81 del 3.<br />
10.6 En trygg och hållbar ekonomi, sid 157 del 3.<br />
10.7 En stark röst för solidaritet och <strong>fre</strong>d, sid 34 del 2.<br />
10.8 Framtiden bygger vi tillsammans, sid 7 i del 2.
11. Motionsbehandling – partiprogrammet (M1)<br />
Del 1: 70, 80, 85, 94, 105, 115, 116, 127, 153, 157, 159, 168,<br />
180, 194, 204, 205.<br />
12-18. Övrig motionsbehandling<br />
12. Rätt att färdas väl genom livet – motioner och partistyrelsens<br />
utlåtanden över motioner som rör en politik för trygghet och<br />
välfärd (M4)<br />
Del 2: 99, 1<strong>09</strong>, 139, 167, 198, 206, 223, 233, 258, 262.<br />
13. Ett Sverige där klyftorna minskar – motioner och partistyrelsens<br />
utlåtanden som rör en politik för rättvisa (M5)<br />
Del 2: 268, 274, 292, 313, 324.<br />
14. Fler jobb – och ett arbete att må bra med – motioner och parti-<br />
styrelsens utlåtanden som rör området arbete och arbetsliv (M6)<br />
Del 3: 6, 15, 50, 68.<br />
15. Ett Sverige i sammanhållning och utveckling – motioner och<br />
partistyrelsens utlåtanden som rör tillväxt och utveckling i hela<br />
Sverige (M7)<br />
Del 3: 81, 85, 102, 105, 1<strong>09</strong>.<br />
16. En trygg och hållbar ekonomi – motioner och partistyrelsens<br />
utlåtanden som rör ekonomisk politik och ekologisk omställning<br />
(M8)<br />
Del 3: 157, 167, 171, 181.<br />
17. En stark röst för solidaritet och <strong>fre</strong>d – motioner och partistyrelsens<br />
utlåtanden som rör internationella frågor och säkerhetspolitik<br />
(M3)<br />
Del 2: 34, 64, 65, 91.<br />
18. Framtiden bygger vi tillsammans – motioner och partistyrelsens<br />
utlåtanden som rör demokrati och vårt parti (M2)<br />
Del 3: 252.<br />
19. Protokolljustering<br />
Del 3: 274.<br />
20. Kongressens avslutning<br />
Del 3: 273.<br />
279