NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
98 Lennart Ryman<br />
Finnur Jónssons och Kahles arbeten över fornvästnordiska binamn, och två<br />
uppsatser av Eva Brylla (1990, 1999).<br />
<strong>Binamn</strong> i Arboga tänkebok från senmedeltiden behandlas av Agneta Sundström<br />
(2006). I en uppsats behandlar Patrik Larsson (2008) fornsvenska binamn<br />
bestående av prepositionsfraser inledda av mædh. I en uppsats av Eva<br />
Brylla (1996, jfr Jacobsson 2004) behandlas fornsvenska mansbinamn som slutar<br />
på -a. Evert Melefors avhandling (1983) om gotländska inbyggarbeteteckningar<br />
och husbondenamn är av intresse i vårt sammanhang – bl.a. behandlas<br />
ortnamn som personbinamn (kap. 3).<br />
Tillnamn på Åland fram till år 1600 är utgivna av Greta Hausen (1928).<br />
Samlingen kommenteras av Carl-Eric Thors (1957). <strong>Binamn</strong> och yrkesbeteckningar<br />
i skattelängder från Västerbotten och Österbotten behandlas kort av<br />
Bengt Audén (1980 s. 41 f., tabell 1 s. 181). Han listar också samtliga personer<br />
med »övriga tillnamn» (i stort sett tillägg till förnamnet förutom patronymika)<br />
i sina huvudkällor från 1540-talet (s. 173–80).<br />
En samling av binamn, som burits av hamnarbetare i Stockholm under<br />
1900-talet, finns i Björklund (1998). En samling binamn från ett värmländskt<br />
brukssamhälle omtalas med exempel och analyser av Katharina Leibring<br />
(2004).<br />
<strong>Binamn</strong> på svenska idrottsmän och idrottskvinnor under 1900 talet är föremålet<br />
för ett projekt drivet av Leif Nilsson (se Nilsson 2008). Två tidigare studier<br />
har gjorts av Marianne Blomqvist (1986) och Inger Lindstedt (1989). Inofficiella<br />
personnamn i svenska tidningar 1980–2005 är ämnet för en bok av<br />
Reinert Kvillerud (2007).<br />
9. Diskussion<br />
Den bild man får av denna genomgång är, inte oväntat, att de mer eller mindre<br />
kompletta, väl genomarbetade samlingarna och ordböckerna rör tiden till och<br />
med medeltiden. Det är där de bevarade källorna är mest lättåtkomliga och<br />
mest bearbetade, och det är dit som det nordistiska intresset för personbinamn<br />
har koncentrerat sig. Att döma av föredragen vid detta symposium har läget<br />
inte ändrats på denna punkt.<br />
Vidare finns det samlingar grundade på aktivt insamlingsarbete, uppgifter<br />
om nutidens och kanske framför allt gårdagens muntliga språk. Tyvärr är nog<br />
dessa samlingar ofta inte uppordnade, så att de är lätt tillgängliga för systematiska<br />
studier, vilket i ännu högre grad gäller för de strödda uppgifter som bör<br />
finnas i stor mängd som en del av dialektologiska och etnologiska undersökningar.<br />
En intressant aspekt gällande samlingar som bygger på uppgifter från meddelare<br />
och inte från excerpering ur löpande skrift eller tal framhålls av Kendra<br />
Willson (2007 s. 41 ff.). I komprimerad form (s. 5) skriver hon: »The responses<br />
are viewed as narrative texts, mainly personal experience narratives, reflective<br />
of folk beliefs about language and other issues related to naming.» Samlingar-