NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Binamn</strong> på vikingatida runstenar 77<br />
Grikkfari och Karl. Det förra skulle ju också kunna ha sitt ursprung i en enstaka<br />
händelse (kategori 6), men jag antar att samhällsfunktionen har varit mer framträdande;<br />
’den som har farit till Grekland (som väring eller handelsman)’. Det<br />
verkar också rimligt att de prefigerade binamnen FēaR- och Lið- hör hit. FēaR-<br />
syftar rimligtvis på rikedom, men den exakta bakgrunden är svår att komma åt.<br />
Inskriften har dock även denna upplysning om namnbäraren: Ātti Unn hēr halfan<br />
bȳ »Unn ägde här halva byn». Beträffande ack. liþbufa antar Brate (i ÖgR<br />
s. 103) »att Bove fått tillnamnet Lið-Bōfi, emedan han tillhört den livvakt hos<br />
Knut den store, som kallas þingmannalið». Man skulle också kunna tänka sig<br />
andra förklaringar, t.ex. att Bove var ledare för ett krigarfölje eller att han ofta<br />
reste med ett stort sällskap (i det senare fallet kan namnet även falla inom kategori<br />
6). Det prefigerade binamnet Ōðin- i namnet Ōðin-Dīsa kan ha sitt ursprung<br />
i att namnbärerskan har varit en ivrig Odensdyrkare (jfr Otterbjörk 1983<br />
s. 117, Vikstrand 2009 s. 21) och namnet bör därför föras till »karakteristiska<br />
situationer, händelser, vanor och uttryckssätt» (kategori 6). Om tolkningen av<br />
siarþu som ett binamn Siarða(?) träffar det rätta, tillhör det rimligtvis samma<br />
kategori.<br />
Två av beläggen är dubbeltydiga och kan därför inte säkert föras till någon<br />
grupp: kuþa Öl 1 (kategori 2 eller 5) och det prefigerade binamnet hi Hs 15, Hs<br />
16 (en namnbärare, kategori 1 eller 6?).<br />
Grupp 3: runristaren<br />
I min avhandling (Källström 2007 s. 216 ff.) har jag ägnat särskild uppmärksamhet<br />
åt binamn knutna till runristaren, men då utgått från hela det nordiska<br />
materialet och utan några krav om att attributet skulle stå i direkt anslutning till<br />
namnet. Med de strängare urvalskriterier som jag har använt här blir antalet exempel<br />
därför färre och uppgår endast till 10, där två namnbärare dessutom är<br />
representerade två gånger vardera. Jag har också valt att utesluta otolkade belägg<br />
samt ett par fall där det inte går att avgöra om ett binamn verkligen föreligger<br />
(ŌfæigR i nom. ofaigr ' ybiR U 485 och Ōsnikinn i nom. [usnikin] ' kuli<br />
U 1042). 23 De övriga utgörs av följande:<br />
23<br />
24<br />
25<br />
Glaði(?) svag form av adj. glaðr ’glad; ljus’, nom. [osmuntr * klaþi] U 301,<br />
osmuntra £k-aþi U 847 (Alternativt: Klāði m. ’klåda’) 24<br />
Guða- gen. av mn. Guði eller sg./pl. gen. av guði m. ’gode, (hednisk) präst’,<br />
nom. kuþaskaki Sm 14425 Rauð- till rauðr adj. ’röd’, nom. roþbalir Vs 24<br />
Skald n. ’skald’, nom. þurbiur£n ' skalt U 29, þurbiur[n x sk]alt U 532, kiRimr<br />
: skalt U 951<br />
Se vidare Källström 2007 s. 224 ff.<br />
Källström 2007 s. 221 ff.<br />
Källström 2007 s. 219 f.