NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
74 Magnus Källström<br />
grund av Salbergers tolkning av U 952† lika gärna uppfattas som … ok<br />
Øystæinn (ok) Ōfæig[R] … »… och Östen (och) Ofeg …». Ett motsatt exempel<br />
föreligger på U 492 Örby, Lagga sn, där Wessén (i UR 2 s. 330) har tolkat den<br />
inledande namnräckan x asbion + auk + kisl + aurir + auk + auþbiorn som<br />
»Åsbjörn och Gisl, aurir och Ödbjörn». Runföljden aurir uppfattar han alltså<br />
som ett huvudnamn, men framhåller (s. 331) att det också »kan vara ett tillnamn<br />
till Gisl». Enligt Wessén kan det röra sig om en motsvarighet till »appellativet<br />
isl. eyrir, fsv. öre, m. ’öre’», vilket i så fall snarast borde tala för binamnsalternativet.<br />
Tyvärr är det här knappast möjligt att fälla något avgörande.<br />
12<br />
De tre ovannämnda exemplen måste alltså lämnas utanför undersökningen.<br />
Flertydig är också runföljden kilauh * hont på U 940, som alternativt har tolkats<br />
som Gillaug Hand (se NRL s. 105 med hänvisn.) och som i så fall skulle ge ett<br />
exempel på en kvinnlig binamnsbärare. Däremot har det mig veterligen aldrig<br />
föreslagits något motsvarande för runföljden nom. siriþr : mar på Ög Fv1958;<br />
252 S:t Lars kyrka, Linköping, trots att det mot bakgrund av binamn som t.ex.<br />
fvn. Skáldmær ’skaldmö’ är formellt möjligt. Den översättning av avsnittet<br />
som Sven B. F. Jansson (1958 s. 253) har gett – »och Sigrid, ungmön, över sin<br />
fader» – är av allt att döma riktig. Ordet māR f. återger här säkerligen inte något<br />
binamn utan markerar förmodligen att dottern var minderårig.<br />
Det övriga materialet utgörs av följande belägg:<br />
Auða-(?), gen. av mn. Auði, nom. uþakrimR Vg 37 13<br />
Færð- till færð f. ’färd’, nom. firþkari Sö 258<br />
Hnakki m. ’nacke’, nom. ol£af!r : hnaki Vg 12<br />
Kār- till kārr adj. ’krushårig’, nom. kartuki Vg 180<br />
Næs- till næs n. ’näs, udde’, nom. [nis]uike[r] U 1104<br />
ŌnīðingR m. ’icke niding, aktad man, frikostig person’, nom. oniþikR : biorn<br />
Ög 217<br />
Rauði svag form av rauðr adj.’röd’, nom. bali £hi- rauþi Vs 15<br />
Skald n. ’skald’, nom. utr : skalt : Vg 4<br />
Skorpa f. ’skorpa’, nom. þorir x skurba Vg 11, þorir x skuba Vg 13<br />
Snærri- (trol.) till (fvn.) *snerra v. ’föra oljud’(?) (NRL s. 201), [sneribiarn]<br />
14 U 10<strong>88</strong>†<br />
Stȳrimaðr m. ’skeppsförare, skeppshövding’, nom. liutr : sturimaþr U 1016,<br />
gen. uihmuntar * styrimons U 1011<br />
Sǣ- till sǣr m. ’sjö’, nom. seytr Vg 186<br />
VīkingR m. ’viking’, nom. tyki x uikikr Sm 10<br />
12 Runföljden aurir skulle också kunna uppfattas som en ia-avledning till subst. aurr m. ’grus’ och<br />
som en ursprunglig inbyggarbeteckning. Även här ligger ett binamn närmast till hands, även om<br />
man inte kan utesluta att det med tiden kan ha övergått till att användas som huvudnamn.<br />
13 Tolkningen enligt Salberger 1999. I NRL (s. 35 f.) uppfattas namnet i enlighet med VgR (s. 57)<br />
som AuðgrīmR(?). Det omkastningsfel som denna tolkning förutsätter är dock svårt att förklara.<br />
14 Jag följer här Bureus’ och Celsius’ läsningar av namnet. Det råder knappast någon tvekan om att<br />
deras återgivning av runföljden 43–55 som sneribiarn * þon måste äga företräde framför Bautils<br />
sneribiar + -þon (se läsningar och bildmaterial i UR 4 s. 396 ff.).