NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
120 Johnny Grandjean Gøgsig Jakobsen<br />
(søn af Niels Hak, hvorfor der næppe er tale om et slægtsnavn), samt prædikebrødrene<br />
fr. Brotherus Parvus, fr. Johannes Parvus og fr. Godefridus Parvus<br />
‘lille’ alle må formodes at have været forholdsvis små af statur. Århuskannikken<br />
Johannes Rød kan tænkes at have været rødhåret eller mere end almindelig<br />
rødmosset i sin ansigtsfarve. På samme måde kan de sjællandske prædikebrødre<br />
fr. Olavus og fr. Johannes Albus ‘hvid’ ligesom roskildesakristanen Nicolaus<br />
Hvid have været meget lyshårede eller lyse i huden – hvis de da ikke har<br />
opnået deres tilnavne ved at tilhøre den på Sjælland så velkendte Hvide-slægt<br />
– hvorimod prædikebroderen fr. Jacobus Blå kan have været anderledes mørk<br />
at se på. En krøllet hårpragt under tonsuren synes at have prydet dominikanerlektoren<br />
fr. Nicolaus Crispus ‘krøllet’, også kendt som Nicolaus Kari ‘krushåret’,<br />
ved konventet i Roskilde i midten af 1200-tallet. Lidt mere spydige kommentarer<br />
til vore gejstliges udseende synes at ligge bag tilnavnene på lundeprovsten<br />
Andreas Næse og den århusianske prædikebroder fr. Johannes Næs,<br />
hvis snudeskafter må have tiltrukket sig en vis opmærksomhed, mens tilnavnet<br />
for den danske prædikebroder fr. Olavus Pinguis ‘fed’ heller ikke lyder specielt<br />
flaterende. Så er der straks mere format over tilnavnet på den til Slesvig overførte<br />
tyske prædikebroder fr. Theodericus Starke ‘stærk’.<br />
Til de mere negativt ladede karaktertilnavne må vel nok regnes dekanens ved<br />
domkapitlet i Roskilde, Bondo Hugorm, som muligvis har haft en giftig tunge<br />
og/eller et skarpt og hurtigt bid, samt hos roskildekannikken fr. Johannes Ade<br />
(glda. ate ‘æde’?), der muligvis har haft en god appetit. Anderledes positivt<br />
fremstår i stedet den roskildensiske dominikanerprior fr. Jacobus Pius ‘from’.<br />
Med hensyn til tilnavnet for den velkendte og berygtede domprovst i Roskilde<br />
og senere ærkebiskop i Lund, Riga og Bremen, Johannes Grand (eller Grandis),<br />
kan man med DGP vælge den pæne tolkning ‘den fine, rene’, mens tolkningen<br />
‘den store’ i hvert fald synes at matche hans egen selvopfattelse; tilnavnet<br />
synes i øvrigt primært anvendt i hans ærkebispelige periode. Om roskildebispen<br />
Johannes Hind har haft hunhjortens elegante skikkelse og bevægelighed<br />
skal være usagt, men der kan her også være tale om en humoristisk<br />
feminisering af tilnavnet på hans verdslige broder Nicolaus Hjort. Prædikebroderen<br />
fr. Laurentius Cante (af cantus ‘sang’ eller cantor ‘sanger’) kan tænkes<br />
at have markeret sig som en særlig god – eller i det mindste ivrig – sanger ved<br />
konventet i Kalmar sidst i 1400-tallet.<br />
Også stillings- eller standsbetegnelser indgår som højgejstlige tilnavne. Tilnavnet<br />
for Uffo Petri Degn henfører formentlig til hans funktion som subdiakon<br />
ved domkirken i Lund, ligesom børglumbispen Tucho Klerks tilnavn rimeligvis<br />
sigter til hans regulærgejstlige fortid hos prædikebrødrene, hvor han var<br />
provincialprior inden sin bispeindvielse i 1327. Roskildekannikken Nicolaus<br />
Bonde kan have udmærket sig ved at være ud af bondestand (med mindre der<br />
slet ikke er tale om et tilnavn men derimod et latinificeret patronymikon af<br />
»Bondesen«). Anderledes udfordrende bliver det at tolke det stillingsindikerende<br />
tilnavn, som lundekannikken Nicolaus Monialis bar i starten af 1200-tallet.<br />
At der vitterligt er tale om betydningen ‘nonne’ fremgår af, at tilnavnet også