NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
NORNA-RAPPORTER 88 Binamn. Uppkomst, bildning, terminologi ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
118 Johnny Grandjean Gøgsig Jakobsen<br />
præbende, der var navngivet efter og centreret omkring lokaliteten Kappelgårde<br />
(Kildebrønde sogn, Tune h., Sjælland). Det er uvist, om noget tilsvarende<br />
gælder hans kollega Wilhelmus Capella ved kollegiatkapitlet i København.<br />
Hos Dominikanerordenen havde man ikke præbender, idet der var fælleseje<br />
ved konventerne, men alligevel kan delvist beslægtede tilnavne også<br />
tænkes at forekomme her. Flere af de store konventer, såsom i Roskilde,<br />
Lund og Sigtuna, havde fast udstationerede »terminsbrødre« bosiddende i<br />
byer, hvor ordenen ikke havde klostre, og dette kan meget vel være forklaringen<br />
bag f.eks. fr. Jordanes de Slaulosia og fr. Ketillus de Upsalia’s tilnavne,<br />
idet konventerne i henholdsvis Roskilde og Sigtuna fra anden side vides<br />
at have haft termineringshuse i netop Slagelse og Uppsala.<br />
Især blandt prædikebrødrene optræder der en del kontinentale stednavne<br />
som tilnavne i middelalderens sidste del, dvs. i årtierne omkring år 1500. At fr.<br />
Johannes Hamborgh, der virkede ved konventet i Stockholm i 1482, kom fra<br />
Hamburg, hvor Dominikanerordenen havde et stort konvent, er der næppe<br />
grund til at tvivle om. Fr. Florentius de Halcmaria ved konventet i Slesvig<br />
anno 1492 har rimeligvis haft en fortid i Alkmaar. En sådan nederlandsk forbindelse<br />
finder støtte i det faktum, at det dominikanske konvent i Slesvig få år<br />
forinden var blevet indlemmet i ordenens reformbevægelse Congregatio Hollandiae,<br />
hvilket typisk betød, at der sendtes reformerte nederlandske brødre til<br />
kongregationens nyoptagne klostre. På samme måde kan fr. Nicolaus de<br />
Darschom have baggrund i en for mig ukendt nederlandsk bebyggelse af et sådant<br />
navn, inden han i 1512 fik sin gang ved konventet i Ribe, men der kan også<br />
blot være tale om en misledende eksotisk variantform af sognebyen Darum nær<br />
Ribe; den udenlandske tolkning finder støtte i, at han muligvis er identisk med<br />
den fr. Nicolaus de Monte Dorcorum, der i 1475 overførtes til provinsen Dacia<br />
fra et ukendt sted uden for provinsen. Udenlandske forbindelser synes rimelig<br />
sikker for fr. Hermannus Enienburg og fr. Hermannus Ruceborch, idet omtalen<br />
af dem i 1498 netop beretter, at de da begge overførtes fra Dominikanerordenens<br />
nordtyske provins Saxonia til konventet i Bergen. At man omvendt skal<br />
vare sig for automattolkninger i sådan henseende også hvad angår udenlandskklingende<br />
lokalitetsangivende tilnavne fremgår af lundekannikken Olavus Aurelianis,<br />
der efter alt at dømme var pæredansk, men optjente sit tilnavn posthumt<br />
ved at dø i 1321 under et studieophold i Orléans.<br />
I flere tilfælde kan et tilsyneladende lokalitetsangivende tilnavn med personlig<br />
reference i virkeligheden være et slægtsnavn. Det gælder f.eks. for ærkebiskop<br />
Johannes Brostrup, født på Sjælland i første halvdel af 1400-tallet, men<br />
formentlig som søn af en bispelig lensmand Henning Brostrup, der selv kom<br />
fra Skåne, hvorfor tilnavnet formentlig stammer fra en af denne landsdels adskillige<br />
Brostorp’er. Det samme gælder til dels brødrene Jonas og Sveno Saxtorp,<br />
begge kannikker ved Lunds domkapitel i anden halvdel af 1300-tallet.<br />
Her henviser tilnavnet etymologisk set utvivlsomt til lokaliteten Saxtorp by og<br />
sogn i Harjager h., men ikke desto mindre synes navnet for de to brødre at have<br />
haft karakter af et slægtsnavn, eftersom det også blev båret af deres fader Hinze