Kvartalsbrev 2006/03 - Nordiska museet
Kvartalsbrev 2006/03 - Nordiska museet
Kvartalsbrev 2006/03 - Nordiska museet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
NORDISKA MUSEET<br />
FOTOSEKRETARIATET<br />
<strong>Kvartalsbrev</strong> <strong>2006</strong>/<strong>03</strong><br />
ISSN 1653-9443
1. Inledning 2<br />
2. Aktuellt från Fotosekretariatet 3<br />
3. Bilder på liv och död – Magdalena Gram 4<br />
4. Återkomst till Moskva och besök på den sjätte internationella<br />
fotografimånaden i Moskva: Fotobiennal <strong>2006</strong> – Annette Rosengren 7<br />
5. Världens 100 bästa fotografier – Kajsa Hartig 11<br />
6. Hovfotograf Guillaume Berggrens bilder – en växande samling<br />
– Ann Olsén 14<br />
7. Accessprojekt vid <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong>s arkiv – Kajsa Hartig 17<br />
8. Nyheter i korthet 20<br />
• Utbildning i ABM-centrums regi<br />
• ”Alt til alle!?” – en ny nationell strategi för kulturhistorisk<br />
fotografi i Norge<br />
• Nationellt kompetenscenter ska säkra Sveriges digitala kulturarv<br />
• Xposeptember<br />
• Projektet Sockenbilder i Hudiksvalls kommun<br />
• Kungaporträtt i ny publikation från Nationalmuseum<br />
• Tidsklipp: Arkeologi i Bild<br />
• Durst lägger ner tillverkningen av förstoringsapparater<br />
• Nationellt centrum för dokumentär fotografi i Umeå<br />
– satsning från folkpartist<br />
Innehåll<br />
9. Notiser 22<br />
10. Länkar 23<br />
11. Om Fotosekretariatet 24<br />
Omslagsbild: Andréexpeditionens färd över isen 1897. Foto: Nils Strindberg,<br />
Kungl. Vetenskapsakademien. Bilden beskuren och konverterad till gråskala.
Vad är egentligen kulturhistorisk fotografi?<br />
I en remissutgåva av en kommande norsk<br />
nationell strategi för fotografi beskrivs begreppet<br />
kulturhistorisk fotografi som funktionsmotiverat<br />
bruksfotografi, fotografi som bevaras som<br />
historiska dokument och som källmaterial.<br />
Det kan inkludera fotografi som till exempel<br />
framställts i naturvetenskapliga eller kommersiella<br />
sammanhang. Den enda skillnaden textförfattarna<br />
gör är mellan det konstnärliga och estetiskt<br />
motiverade fotografiet, och det kulturhistoriska,<br />
även om man medger att det är svårt att dra en<br />
tydlig gräns. Hittills har det också handlat om<br />
skillnaden mellan kulturhistoriska fotosamlingar<br />
och arkiv, och mellan konsthistoriska sammanhang<br />
där det enskilda fotografiet står i fokus. Den norska<br />
nationella strategin presenteras kort i slutet av<br />
detta kvartalsbrev och vi återkommer med en<br />
fördjupad diskussion när den slutliga versionen är<br />
publicerad.<br />
Det är kanske inte helt lätt att dra en tydlig<br />
gräns kring den kulturhistoriska fotografin.<br />
Fotografi är en fråga för hela ABM-sektorn och<br />
framförallt inom arkiven finns fotografier med<br />
klar socialhistorisk anknytning, till exempel<br />
politiska skeenden eller ekonomiskhistoriska,<br />
något som bland annat uppmärksammas just av<br />
ekonomhistoriker.<br />
Fotografier som källa till forskning är ett<br />
område som väcker allt mer intresse inom den<br />
akademiska världen. Ett exempel där fotografier<br />
använts som källa till forskning, är Tyrone<br />
Martinssons avhandling om fotografierna från<br />
Andrée-expeditionen 1897. Fotosekretariatet<br />
har tidigare skrivit om Martinssons avhandling<br />
(<strong>Kvartalsbrev</strong>et 20<strong>03</strong>/<strong>03</strong>). I detta <strong>Kvartalsbrev</strong><br />
skriver Magdalena Gram om en ny publikation<br />
av samme författare, en biografi om Nils<br />
Strindberg, Andrée-expeditionens fotograf.<br />
Att använda arkivens bildskatter i forskningen<br />
1<br />
Inledning<br />
- 2 -<br />
är inte helt oproblematiskt, vilket framgår av<br />
Magdalena Grams recension. Att fotobevarande<br />
institutioner måste förbereda sig på ett ökat<br />
intresse från forskarvärlden är såväl positivt<br />
som resurskrävande. Många samlingar ligger<br />
nerpackade i väntan på nya bättre lokaler. När<br />
det väl ges tid för inventering kan både det ena<br />
och det andra dyka upp. Ann Olsén skriver i detta<br />
<strong>Kvartalsbrev</strong> om hur en allmän inventering av<br />
några fotosamlingar vid Etnografiska <strong>museet</strong><br />
synliggjort en enskild fotografs verk, Guillaume<br />
Berggren som var verksam i Konstantinopel<br />
(Istanbul i Turkiet). Alla som arbetar i nära kontakt<br />
med fotoarkiven känner ofta till guldkornen, men<br />
att förmedla dem till omvärlden kan vara svårt<br />
beroende på bristande tid och resurser.<br />
Att det finns fotografier som överhuvudtaget<br />
aldrig når arkiven och därmed inte bevaras för<br />
eftervärlden är verklighet såväl här hemma i<br />
Sverige som i andra länder. Annette Rosengren<br />
skriver i <strong>Kvartalsbrev</strong>et om sitt senaste besök<br />
vid Fotobiennalen i Moskva. Under besöket såg<br />
hon förutom en rad utställningar på gallerier och<br />
museer också privata visningar av fotografer. I<br />
artikeln visar vi fotograf Sergei Gitmans bilder<br />
från ett fängelse för tbc-sjuka i Ryssland, bilder<br />
tagna på uppdrag av en ideell organisation och som<br />
fotografen själv förvarar idag.<br />
Ytterligare en bok recenseras i <strong>Kvartalsbrev</strong>et,<br />
The Folio Society Book of the 100 best<br />
Photographs. Det är en unik fotoupplevelse<br />
i bokform, som väcker en del frågor om<br />
fotografiet som konstform, som språk och som<br />
kunskapsförmedlare.<br />
Sist i <strong>Kvartalsbrev</strong>et presenterar vi ett enskilt<br />
fotografi, denna gång en bild av fotografen Roger<br />
Fenton. Framöver kommer vi att be medarbetare<br />
till <strong>Kvartalsbrev</strong>et att bidra med just sina<br />
favoritbilder. Vi vill på så vis lyfta fram det som<br />
Fotosekretariatets arbete handlar om, fotografier.
Nationella fotografregistret<br />
Det nationella fotografregistret är fortfarande i en<br />
utvecklingsfas och nu öppnas möjligheten för fler<br />
institutioner att ta del av de verktyg som kommer<br />
att användas för inmatning och export till det<br />
centrala registret. Två databasapplikationer finns<br />
tillgängliga för inmatning av fotografuppgifter, en<br />
i File Maker och en i Access. Båda filerna inklusive<br />
manualer blir i början av oktober, möjliga att ladda<br />
ner från Fotosekretariatets webbplats (fliken NFR/<br />
Databasen).<br />
Under hösten går arbetet vidare med det<br />
centrala registret som fått ett framflyttat<br />
publiceringsdatum. Vi hoppas kunna visa<br />
databasen på webben i början av 2007. Tills dess<br />
tar vi fram rutiner för att ta emot uppgifter via de<br />
två fristående applikationerna i File Maker och<br />
Access. Syftet är att Fotosekretariatet ska kunna ta<br />
emot uppgifter till det centrala registret, men också<br />
vara ett stöd till de institutioner som vill anpassa<br />
sin egen databas till det format som används i det<br />
centrala registret.<br />
För er som vill veta mer om arbetet med det<br />
Nationella fotografregistret, kontakta Kajsa Hartig:<br />
kajsa.hartig@nordiska<strong>museet</strong>.se<br />
Utbildning: Identifiering av<br />
fotografiska tekniker<br />
Den 1 december arrangerar vi återigen en<br />
endagskurs i identifiering av fotografiska tekniker.<br />
Syftet är att deltagarna ska lära känna och kunna<br />
identifiera olika fotografiska tekniker, från och med<br />
de första användbara ca 1839, fram till vår tids<br />
fotografiska material. Kursen behandlar vidare hur<br />
man omhändertar, vårdar och bevarar respektive<br />
fotografiskt material.<br />
Lärare är fotokonservator Torsten Johansson,<br />
som har lång erfarenhet av att arbeta med<br />
historiskt bildmaterial, tidigare vid Stockholms<br />
2<br />
Aktuellt från Fotosekretariatet<br />
- 3 -<br />
stadsmuseum och nu vid Kungliga biblioteket som<br />
chef för repro- och fotoenheten. Torsten Johansson<br />
är medlem i den europeiska organisationen SEPIA<br />
(Safeguarding European Photographic Images for<br />
Access).<br />
Pris: 1 500 kronor inklusive moms (lunch och<br />
fika ingår). Tid: ca 8.30 – 17.00 (vi återkommer<br />
med kursprogram). Anmälan sker till:<br />
fotosekretariatet@nordiska<strong>museet</strong>.se<br />
Prissättning av fotografiska tjänster<br />
Som tidigare meddelats producerar<br />
Fotosekretariatet inte längre en färdig prislista<br />
för fotografiska tjänster och användaravgifter.<br />
En sådan framställdes tidigare i samarbete<br />
med Svenska museiföreningen. Istället har<br />
Fotosekretariatet under våren tagit fram en<br />
text som enbart berör kriterier för prissättning<br />
av fotografiska tjänster. Anledningen till att<br />
denna text tagits fram, är att Fotosekretariatets<br />
målgrupper inom ABM-sektorn är vitt skilda<br />
institutioner med olika uppdrag och mål. Det är<br />
därför svårt att skapa en gemensam prislista. Nu<br />
ger vi istället förutsättningarna för att institutioner<br />
själva ska kunna avgöra vilka avgifter som ska tas<br />
ut för fotografiska tjänster. Vi avstår alltså från att<br />
rekommendera nivåer för användaravgifter. Texten<br />
är producerad av Kjell Engman Lundberg, tidigare<br />
vikarierande intendent vid Fotosekretariatet, och<br />
Magdalena Gram, chef vid Arkiv, Bibliotek och<br />
Bild, <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong>. Texten kommer inom<br />
kort att kunna laddas ner från Fotosekretariatets<br />
webbplats.<br />
Ny e-postadress<br />
Som vi meddelade i förra <strong>Kvartalsbrev</strong>et har<br />
vi bytt e-postadress till fotosekretariatet@<br />
nordiska<strong>museet</strong>.se. Vi kommer nu att avaktivera<br />
den gamla adressen (fotos@nordiska<strong>museet</strong>.se).
Begreppet bok leder tanken främst till text men<br />
som bekant kan böcker också innehålla eller rentav<br />
bäras av ett bildmaterial. I den tryckta boken har<br />
bilden under århundradena integrerats mer eller<br />
mindre väl och i skiftande tekniker, främst träsnitt,<br />
kopparstick, litografi, xylografi och fotografi.<br />
Väl behandlade av en medveten formgivare kan<br />
fotografier i böcker få en presentation, som ibland<br />
överträffar utställningsmediet. Under senare<br />
tid har den digitala tekniken medverkat till att<br />
bildflödet ökat till en nivå, där balansen mellan text<br />
och bild ibland hotar att gå förlorad. Författarens<br />
och formgivarens omdöme och skicklighet är<br />
avgörande för ett balanserat resultat.<br />
Sommaren ägnade jag bland annat åt att läsa<br />
böcker, många av dem rikt illustrerade och några<br />
ägnade bilden i första hand. Flera nyutgivna titlar<br />
tycks vittna om en samhällelig oro och frågor om<br />
vadan och varthän. Ett behov av vidräkning med<br />
det förflutna återkommer hos författare, som<br />
explicit eller indirekt utropar: Hur blinda och<br />
aningslösa har vi inte varit i synen på historien<br />
och civilisationen! En mera lågmäld skildring<br />
av ett historiskt fiasko ger Tyrone Martinsson i<br />
Nils Strindberg. En biografi om fotografen på<br />
Andrées polarexpedition (<strong>2006</strong>). Boken omfattar<br />
en dokumentation i text och bild av den unge och<br />
hitintills relativt okände fotograf, som 1897 följde<br />
med S.A. Andrée på hans färd i luftballong mot<br />
Nordpolen. Med på resan fanns även en tredje<br />
passagerare, Knut Frænkel.<br />
Flera polarexpeditioner hade påbörjats och<br />
vissa även genomförts innan ingenjör Andrée<br />
gav sig iväg, men hans speciella bedrift skulle<br />
vara att leda en expedition, som färdades mot<br />
polen i vätgasfylld luftballong. Ballongen med det<br />
stolta namnet Örnen lyfte från Danskön i juli och<br />
kantrade på isen efter bara drygt två dygn. Efter en<br />
lång isvandring under svåra umbäranden nådde de<br />
tre männen i oktober fram till Vitön, nordost om<br />
3<br />
Bilder på liv och död<br />
Magdalena Gram<br />
- 4 -<br />
Örnen på isen den 11 juli 1897. Foto Nils<br />
Strindberg. Bildkälla: Polarcenter, Gränna &<br />
Svenska Sällskapet för Antropologi och Geografi.<br />
Båtfärd över isen, 1897. Foto Nils Strindberg.<br />
Bildkälla: Kungl.Vetenskapsakademien.<br />
Svalbard, där de alla mötte döden. Nils Strindberg<br />
dog först, nyss fyllda 25 år, och begravdes av sina<br />
döende kamrater. Resterna av expeditionen och de<br />
tre männen hittades trettiotre år senare.<br />
Fynden på Vitön utgör en av de mest välbevarade<br />
lämningarna efter en förolyckad polarexpedition<br />
och många är de som fängslats av materialets<br />
vittnesbörd om den inträffade katastrofen.<br />
Delar av de stenografiska anteckningar som Nils<br />
Strindberg förde under expeditionen publicerades
Andréexpeditionens läger, 1897. Foto Nils Strindberg. Bildkälla: Kungl.Vetenskapsakademien.<br />
i Med Örnen mot polen (1930), utgiven av<br />
Svenska Sällskapet för Antropologi och Geografi.<br />
I Ingenjör Andrées luftfärd (1967) skildrade Per<br />
Olof Sundman katastrofen ur Andrées perspektiv.<br />
1982 filmade Jan Troell Sundmans roman och<br />
1997 återkom han tillsammans med Göran Gunér<br />
till ämnet i filmen En frusen dröm. Visserligen<br />
skapade Troell sina egna smärtsamt sköna bilder,<br />
men han var också påverkad av det fotografiska<br />
material, som Nils Strindberg lämnat efter sig.<br />
Enligt Andrées planer skulle kameran tjänstgöra<br />
som expeditionens främsta vetenskapliga<br />
instrument vid kartläggningen av de okända<br />
trakterna. Efter haveriet kom den snarast<br />
att fungera som en visuell dagbok över en<br />
alltmera hopplös vandring mot fast land.<br />
Filmerna som hittades på Vitön framkallades<br />
av John Hertzberg på Tekniska högskolan<br />
och materialet spriddes i flera samlingar och<br />
publikationer. De 93 originalnegativen har<br />
alltsedan 1930 ägts av Svenska Sällskapet för<br />
Antropologi och Geografi och deponerades<br />
1973 tillsammans med dagboksmaterialet vid<br />
Kungl. Vetenskapsakademiens arkiv. 1997 fick<br />
den unge forskaren Tyrone Martinsson tillgång<br />
- 5 -<br />
till originalnegativen, som han katalogiserade,<br />
digitaliserade och analyserade. Resultatet av<br />
hans arbete presenterades 20<strong>03</strong> i avhandlingen<br />
Photographic Archaeology and Nils Strindbergs<br />
Photographs from the Andrée Polar Expedition<br />
1896-1897. Genom att sammanställa fotografierna<br />
med efterlämnat dagboksmaterial hade Martinsson<br />
kunnat fördjupa kunskapen om expeditionen. Han<br />
hade också upptäckt nya detaljer och funktioner i<br />
bildmaterialet och lyckats revidera fotografiernas<br />
kronologiska ordning. En intressant upptäckt var,<br />
att ett antal fotografier tillsammans bildade ett<br />
360º panorama över islandskapet.<br />
I Martinssons nya bok träder Nils Strindberg<br />
fram som en enskild individ och det är<br />
hans perspektiv som dominerar. Jämte<br />
dokumentationen från polarexpeditionen har<br />
Martinsson haft tillgång till tidigare opublicerat<br />
material i privat ägo. Han har också utnyttjat de<br />
mera privata avsnitten i Strindbergs stenogram.<br />
Andrée-expeditionens fotograf, som var son till<br />
August Strindbergs kusin Oscar, växte upp i en<br />
borgerlig familj präglad av stark sammanhållning.<br />
Efter avslutad skolgång skaffade han sig en<br />
naturvetenskaplig utbildning och började i
tjugoårsåldern även experimentera med kameran.<br />
I anteckningarna framstår han som en sympatisk<br />
ung man, öppen inför livet och med en stadigt<br />
växande kärlek till sin fästmö, Anna Charlier. Att<br />
han trots vissa egna tvivel och varningar faktiskt<br />
följde med Andrées expedition är något av en<br />
psykologisk gåta, som möjligtvis kan besvaras med<br />
förklaringar som lojalitet och pliktkänsla. Någon<br />
boren äventyrare var han knappast.<br />
Nils anteckningar under isvandringen är<br />
formulerade som brev till Anna och förefaller<br />
sprungna ur flera olika behov. Förutom att<br />
sakligt dokumentera strapatserna försökte Nils<br />
uppenbarligen hålla fast minnet av en bättre<br />
verklighet och hålla modet uppe på både sig själv<br />
och Anna. Någon gång anar man hans förtvivlan<br />
men den vänds viljemässigt till ett hopp, som<br />
någon gång tangerar en närmast ofrivillig religiös<br />
dimension. I Stockholm väntade de anhöriga<br />
alltmer uppgivna på ett livstecken. Särskilt<br />
gripande är Annas öde – hennes gåtfulla gestalt<br />
fick för övrigt röst i Klas Torstenssons opera<br />
Expeditionen (1997).<br />
Bildmaterialet i biografin om Nils Strindberg<br />
har ett stort källvärde och flera fotografier<br />
tagna av honom vittnar dessutom om<br />
skicklighet och konstnärlig medvetenhet. 42<br />
fotografier är återgivna direkt från de räddade<br />
originalnegativen och vissa av dem har aldrig<br />
tidigare publicerats i bokform. Bildmaterialet<br />
presenteras både i anslutning till texten och<br />
på separata planschsidor i sepiaton. Motivens<br />
ödsliga storslagenhet står i skarp kontrast till<br />
tidens naiva utvecklingsoptimism och tycks<br />
snarast spegla det slutande 1800-talets gryende<br />
civilisationspessimism.<br />
Tyrone Martinsson har i flera sammanhang<br />
argumenterat för bilden som en underutnyttjad<br />
källa i forskningssammanhang. Kanske har just<br />
denna uppfattning frestat honom till att heroisera<br />
sin egen upptäckt av originalmaterialet. En<br />
närmare undersökning ger vid handen, att det<br />
knappast varit försvunnet men – som dessvärre<br />
ofta är fallet – har en komplicerad historia, som<br />
Martinsson underlåtit att tydligt redovisa.<br />
- 6 -<br />
Den unge Nils Strindberg, född den 4 september<br />
1872. Tryck ur Norra Reals arkiv (1295), F:43<br />
Handlingar rörande skolans historia, Stockholms<br />
stadsarkiv.<br />
Martinsson är medveten om att bilder inte är<br />
självförklarande eller entydiga och att det krävs<br />
både kontext och analys för att de skall kunna<br />
utnyttjas som källmaterial. Eftersom bild och<br />
text i boken om Nils Strindberg i hög grad bör<br />
samverka, är det trist att konstatera att det goda<br />
helhetsintrycket – trots den grafiske formgivaren<br />
Johan Lasernas medvetna insats – delvis går<br />
förlorat. Orsaken är Martinssons valhänta<br />
språkbehandling och, framför allt, en katastrofal<br />
korrekturläsning av de många citaten. Vid flera<br />
tillfällen blir läsaren hängande i luften och själv<br />
greps jag under läsningen av misstanken, att fel<br />
version gått till trycket. Hur ett sådant manus<br />
kunnat passera förlagsredaktionen på Historiska<br />
media är obegripligt.<br />
Trots mina reservationer vill jag betona, att<br />
Martinssons kommentarer till källmaterialet<br />
präglas av en osentimental inlevelse i de mänskliga<br />
tragedier, som blev resultatet av ingenjör Andrées<br />
felbedömningar. Martinssons främsta insats är<br />
dock hans utomordentliga behandling av Nils<br />
Strindbergs efterlämnade fotografier.<br />
Andrée-expeditionens originalnegativ förvaras hos Kungl.Vetenskapsakademien. Kopior finns hos<br />
Polarcenter, Gränna & Svenska Sällskapet för Antropologi och Geografi, samt Tekniska <strong>museet</strong>.
Annette Rosengren, intendent och fil.dr, <strong>Nordiska</strong><br />
<strong>museet</strong>, ger en personlig beskrivning av sina<br />
upplevelser av fotografi i Ryssland och Ukraina.<br />
Hösten 1988 var jag första gången i det dåvarande<br />
Sovjetunionen, en månad i Moskva plus några<br />
dagar i Charkov i östra Ukraina. Perestrojka och<br />
Glasnost hade börjat öppna landet och gjort det<br />
möjligt för västerlänningar att under vissa villkor<br />
bo hemma hos privatpersoner. Under besöket<br />
kom jag i nära kontakt med sovjetisk samtida<br />
fotografi från framför allt Moskva och Charkov,<br />
men även från provinsen. Den inofficiella fotografi<br />
som skapats bakom järnridån hade haft sina egna<br />
privata arenor i lägenheter med utställningar,<br />
diskussion, kritik och undervisning, och nu började<br />
den visas upp mer offentligt. Boris Michailov,<br />
som jag bodde hos i Charkov, charmade senare<br />
Väst med sin burleska ”stage-photography”<br />
och han fick så småningom Hasselbladspriset.<br />
Numera bor han i Berlin. En annan fotograf som<br />
fick många bestående kontakter med Västeuropa<br />
var Igor Moukhin i Moskva, en gänglig, ung<br />
enbart rysktalande fotograf som 1988 väckt<br />
uppmärksamhet med svartvita bilder av rysk<br />
undergroundkultur.<br />
Jag återvände till Ryssland och Ukraina flera<br />
gånger, såg ännu mer fotografi och tog också emot<br />
besök hemma i Stockholm. Sedan gick det många<br />
år utan att jag reste dit, men när museinätverket<br />
för dokumentär fotografi – administrerat från<br />
Arbetets museum – ville skicka någon till Moskvas<br />
Fotobiennal bad jag att få åka. Som förr om åren<br />
kunde jag bo hemma hos paret Sergei Gitman<br />
(fotograf m.m.) och Maja Yakubitze.<br />
Mycket händer på 15 år. Människor flyttar, barn<br />
växer upp, vuxna åldras, relationer förändras,<br />
människor gör andra saker – och inte minst<br />
har Moskva förändrats. Till det bättre och det<br />
sämre. Moskva i dag har tät biltrafik, otaliga<br />
4<br />
Den sjätte internationella fotografimånaden<br />
i Moskva: Fotobiennal <strong>2006</strong><br />
Annette Rosengren<br />
- 7 -<br />
Foto: Alexander Slyusarev, 1980.<br />
kaféer, restauranger och fashionabla butiker och<br />
det är en dyr stad. Polariseringen mellan rika<br />
och fattiga är stor. Samtidigt finns en del av de<br />
gamla karaktärsdragen kvar, synliga inte minst i<br />
ytterområdenas bostadsarkitektur och människor.<br />
Det fotografiska Moskva har också förändrats<br />
– till villkor såväl som till uttryck. Fotografer<br />
har försvunnit från den offentliga scenen,<br />
många har gått över till reklam, andra har<br />
tillkommit. Moskvas fotomånad är en av de nya<br />
scenerna för fotografi, startad på 1990-talet.<br />
Den sjätte ägde rum 23 mars–14 maj <strong>2006</strong>. Som<br />
andra fotomånader – Mois de la Photo i Paris,<br />
Xposeptember i Stockholm, Septembre de la Photo<br />
i Nice – använde den sig av olika platser i staden:<br />
Moscow Museum of Modern Art som huserar i två<br />
helt olika byggnader, den stora utställningshallen<br />
Manege nära Röda Torget, och diverse gallerier<br />
(Journalistförbundets ”Fotocenter”, det stora<br />
Konstnärshuset, Zurab Tseretelis konstgalleri,<br />
RuArts Gallery m.fl.). Så mycket som visades var<br />
omöjligt att se offentligt femton år tidigare.
Fängelse för tbc-sjuka. Ryssland, omkring 2000. Foto: Sergei Gitman.<br />
Intresset var stort under första veckans många<br />
vernissager av stora internationella utställningar:<br />
Främst Sebastiao Salgados mångåriga projekt<br />
om det fysiska och industriella arbetet världen<br />
över, Brassais fotografier från 30-talets Paris, Nan<br />
Goldins hårt utlevande vänner, James Nachtweys<br />
krigsfotografi och Anders Petersen med bland<br />
annat Café Lehmitz. Flera svenska fotografer<br />
deltog, alla med Petter Östlund vid Foto<strong>museet</strong><br />
i Sundsvall som återkommande samordnare<br />
med Fotobiennalen: Hans Hammarskjöld<br />
(underbar klassisk fotografi), Hasse Persson och<br />
Lisa Sehlin (skateboardåkare). Bland de mindre<br />
internationella utställningarna fanns Jan Saudek<br />
samt amerikanska Loretta Lux´ barnporträtt med<br />
associationer till medeltida italiensk porträttkonst.<br />
Hennes bok finns nu i bokhandeln Konstig i<br />
Stockholm.<br />
Det var mycket fotografihistoria från 1900talet,<br />
mycket fotojournalistik samt mycket mer<br />
eller mindre iscensatt fotografi som placerade sig<br />
mellan illusion och verklighet. Som holländska<br />
Ellen Kooi, ryske Sergei Chilikov, flera av de andra<br />
ryska fotograferna och några kinesiska. Ett antal<br />
- 8 -<br />
tyska fotografer visade arbeten med en delvis<br />
samhällsreflekterande dokumentär karaktär.<br />
Fotografins uttryck och tekniska kvalitet i dag<br />
är påfallande enstämmiga världen över, det i<br />
stort sett enda som skiljer är människorna och<br />
miljöerna på bild.<br />
Inom fotojournalistiken var temat framför<br />
allt krig och konflikter. Att se den uppklädda<br />
och vinfestande vernissagepubliken ströva<br />
omkring och förstrött titta på plågade, skrikande,<br />
förtvivlade och döende människor var nästan<br />
outhärdligt, och det var ovärdigt de avbildade.<br />
Nej, inte sådana bilder utställda! Långt hellre<br />
fotografi i stil med Fazal Scheikhs värdiga porträtt<br />
från flyktingläger gjorda i samarbete med MRorganisationer<br />
[organisationer för mänskliga<br />
rättigheter. Red.anm.]. De fanns inte med, men<br />
får stå som exempel på en annan fotografisk stil<br />
för svåra ämnen. Men jag minns också en liten<br />
utställning i sektionen krig och konflikter med<br />
bilder av kvinnor, män och barn som samlats<br />
utmed järnvägsspåren när Robert Kennedys stoft<br />
fördes med tåg genom USA. Fotografen hade stått<br />
på tåget och fotograferat ner mot människorna när
Fängelse för tbc-sjuka. Ryssland, omkring 2000. Foto: Sergei Gitman.<br />
tåget passerade små och större samhällen.<br />
Bland många kvinnliga och manliga ryska<br />
fotografer som ställde ut, var några gamla bekanta<br />
från 1988, bland annat Igor Moukhin, Tanja<br />
Libermann, Alexei Shulgin och Sergei Bratkov,<br />
som flyttat till Moskva från Charkov. Men starkare<br />
intryck gjorde gamle vännen Alexander Slyusarev,<br />
som femton år tidigare var inflytelserik bland unga<br />
fotografer. Under ett hastigt privat besök visade<br />
han något av sin strikt komponerade fotografi<br />
med detaljer i stadslandskapet. Och så två andra<br />
projekt som blev presenterade hemma hos Sergei<br />
Gitman. Det ena var hans egna färgfotografier<br />
från ryska fängelser med tbc-patienter, genomfört<br />
för några år sedan på uppdrag av en så kallad<br />
NGO (Non Governmental Organisation), dvs. en<br />
ideell organisation. Tbc i ryska fängelser är en<br />
internationellt tickande bomb eftersom sjukdomen<br />
håller på att få spridning som multiresistent mot<br />
antibiotika. Med Sergei Gitmans hjälp visas man<br />
in i stora häkten där fångar trängs i en larmande,<br />
stinkande trångboddhet som associerar till en<br />
tid långt innan 1800-talet gjorde sorterandet,<br />
ordnandet och avskiljandet till bärande princip för<br />
västerländsk fångvård. Men bilderna berättar också<br />
- 9 -<br />
om vardagligt liv bland kvinnliga och manliga<br />
långtidsdömda och om privata och estetiskt<br />
ordnade sfärer i stora sovsalar. Sergei Gitmans<br />
fotografier borde ställas ut i Sverige. Vem vill?<br />
Och det andra: Moskvafotografen Valery<br />
Shchekoldins mångåriga projekt från barnhem och<br />
vuxenasyler – svartvita bilder gjorda av en erfaren<br />
fotojournalist vars avsikt är att följa psykiskt och<br />
neurologiskt sjuka invånare från födsel till död, en<br />
patientgrupp som enligt rysk statistik stadigt ökar.<br />
I stället för att samhället ger hjälp till föräldrar och<br />
anhöriga förvaras de sjuka på stora institutioner<br />
med brist på mat, medicin och kunskap hos<br />
personalen. Vi har sett bilder från barnhem i<br />
Östeuropa tidigare och tycker kanske att vi har sett<br />
nog. Men har vi det? Eller snarare, är det inte alltid<br />
av värde att ta del av vad en annan människa anser<br />
är så viktigt, att hon eller han ägnar sig åt detta<br />
under många, många år.<br />
Den som vill ha en närmare presentation av<br />
fotomånaden bör besöka hemsidan för Moskvas<br />
fotohus www.mdf.ru. Titta gärna också på www.<br />
fazalsheikh.org och www.moukhin.ru.
Fängelse för tbc-sjuka. Ryssland, omkring 2000. Foto: Sergei Gitman.
En nyutkommen bok från The Folio Society har fått<br />
den till synes anmärkningsvärda titeln The Folio<br />
Society Book of The 100 Greatest Photographs.<br />
Att välja ut 100 fotografier och kalla dem<br />
världens bästa låter en smula övermaga. Titeln och<br />
det stora formatet ger associationer till en grandios<br />
coffee table book. Som alla av The Folio Societys<br />
böcker är även denna vackert inbunden och väl<br />
formgiven. Tryckkvaliteten är så bra den kan bli<br />
och det vilar nästan något andäktigt över boken.<br />
Vore det inte för att huvudredaktören heter Mark<br />
Hayworth-Booth så skulle titeln kännas tveksam.<br />
Mark Hayworth-Booth arbetade i 34 år som<br />
intendent vid anrika Victoria & Albert Museum i<br />
London och fortsätter nu sitt arbete med fotografi<br />
bland annat genom denna bok. Han har tidigare<br />
medverkat i ett flertal fotoböcker, bland andra A<br />
Guide to Early Photographic Processes (Victoria &<br />
Albert Museum, London 1983) och Photography:<br />
An independent art. Photographs from the<br />
Victoria and Albert Museum, 1839-1996 (Victoria<br />
& Albert Museum, London 1997).<br />
Kombinationen med den kände huvudredaktören<br />
och den påkostade formgivningen väcker<br />
nyfikenhet över bokens innehåll. Titeln antyder<br />
något definitivt. De absolut 100 bästa fotografierna.<br />
Går det överhuvudtaget att välja ut 100<br />
fotografier ur världens fotografiska skattkistor?<br />
Motiven bakom sådana urval kan lätt anklagas<br />
för att vara kommersiella. Det är svårt att som<br />
fotografiintresserad förbli oberörd.<br />
Det fotografiska urvalet sträcker sig från Louis<br />
Daguerre och Hippolyte Bayard till Jeff Wall,<br />
Cindy Sherman med flera. Många, kanske de flesta,<br />
av världens mest namnkunniga fotografer finns<br />
representerade. Nadar, Roger Fenton, Gertrude<br />
Käsebier, Edward Steichen, Jaques Henri Lartigue,<br />
Paul Strand, Alfred Stieglitz, Tina Modotti,<br />
Berenice Abbott, Bill Brandt för att nämna några.<br />
En svensk fotograf finns med, Lennart Nilsson.<br />
5<br />
Världens 100 bästa fotografier<br />
Kajsa Hartig<br />
- 11 -<br />
Bildurvalet spänner över en rad olika genrer,<br />
porträtt, landskap, stilleben, snapshots,<br />
krigsfotografering, vetenskaplig fotografi med<br />
mera. Det är mycket välkända fotografier och<br />
urvalet känns till en början förvånansvärt<br />
förutsägbart. Många av bilderna har ofta<br />
publicerats, framförallt i stora fotohistoriska<br />
publikationer som de av Beaumont Newhall,<br />
Michel Frizot och Maya Warner Marien.<br />
Mark Hayworth-Booth poängterar att det<br />
är just minnesvärda bilder som gör klassiker.<br />
Han beskriver själv ett klassiskt fotografi och<br />
förekommer läsaren genom att säga ”...you will<br />
already have recalled it as you read my words”.<br />
Han lägger alltså stor vikt vid fotografier som<br />
haft stor spridning, inte bara i fotohistoriska<br />
sammanhang utan även i media generellt. Det<br />
handlar om fotografier som blivit ikoner. Ett<br />
exempel är porträttet av Che Guevara (som<br />
ni säkert ser framför er när ni läser detta),<br />
fotograferat av Alberto Díaz Korda. Bilden anses<br />
vara världens mest reproducerade fotografi.<br />
Fotografierna är var och en ackompanjerade av<br />
en text skriven av en välrenommerad författare/<br />
skribent. Skribenterna, främst från anglosaxiska<br />
länder, är 43 till antalet. Mark Hayworth-Booth<br />
påpekar i introduktionen att texten är nödvändig<br />
för att ackompanjera fotografiet. De ger en<br />
introduktion till fotografen och till fotografiet.<br />
Intressant är att de 100 bästa fotografierna aldrig<br />
är anonyma. Endast tre fotografier saknar angiven<br />
fotograf. De har dock en tydlig avsändare i form av<br />
en organisation. Kopplingen till fotografen och till<br />
avsändaren blir alltså stark.<br />
Signifikant för boken är att det enskilda<br />
fotografiet står i centrum, även om fotografens<br />
samlade produktion är av betydelse för urvalet. Det<br />
är inga chockerande eller stötande bilder på något<br />
vis. Även om några av fotografierna skildrar något<br />
dramatiskt, till exempel den skjutne soldaten som
Ett av fotografierna i The Folio Society Book of The 100 Greatest Photographs. ”The valley of the shadow<br />
of death.” Foto: Roger Fenton (1819-1869). Library of Congress Prints and Photographs Division<br />
[Reproduction number: LC-USZC4-9217].<br />
faller, av Robert Capa, så blir perspektivet delvis<br />
beroende på fotografiets egenskap av ikon snarare<br />
tidlöst än bilden av ett tidsdokument. Det vilar<br />
en stillhet över de flesta av fotografierna. Mark<br />
Hayworth-Booth understryker fotografiets förmåga<br />
att beröra vårt inre. ”We have acknowledged in our<br />
selection that some photographs address the inner<br />
world of psychological experience rather than the<br />
external realm of historical events”, något som<br />
återspeglas bland annat i en av de mest betagande<br />
bilderna The Brig av Gustave Le Gray (på franska<br />
Brick au clair de lune).<br />
Det är vitt skilda fotografier, men urvalet känns<br />
sammanhållet. Texterna står för sig, men stöttar<br />
fotografierna och motiverar urvalet. Några texter<br />
ger en explicit inblick i hur fotografiet har blivit en<br />
stilbildande klassiker. De valda fotografierna har<br />
helt skilda egenskaper som gör dem till klassiker,<br />
trots att ett fåtal kriterier använts för att välja ut<br />
- 12 -<br />
dem. Hur blir då ett fotografi enastående stort?<br />
Enligt Mark Hayworth-Booth handlar det om att<br />
fotografiet ska:<br />
• vara minnesvärt<br />
• ha originalitet, vara nyskapande<br />
• fånga ögonblick och händelser<br />
• ha ett bra tonomfång och en bra<br />
komposition<br />
Kriterierna som motiverar och håller samman<br />
urvalet, menar han skall dock inte tas för<br />
bokstavligt. Flexibilitet och ett öppet sinne är<br />
nödvändigt vid betraktandet och tolkandet av ett<br />
fotografi.<br />
Boken är en fotohistorisk tillbakablick och<br />
ger referenser till viktiga epoker. Den saknar<br />
fördjupning i fotografins historia, men gör heller<br />
inte anspråk på att ge en helhetsbild. Den tydliga<br />
utgångspunkten i fotografin som en konstart<br />
uttrycks inte explicit i introduktionstexten, även
om de uppställda kriterierna antyder detta. Det<br />
framskiner desto mer i övriga texter där författarna<br />
ofta ger konsthistoriska referenser och lyfter fram<br />
fotografiet som uttrycksmedel och som upphov<br />
till känslomässiga upplevelser. Bildurvalet, som<br />
fokuserar på den enskilda bilden, omfattar nästan<br />
enbart estetiskt tilltalande och tekniskt skickligt<br />
framställda fotografier. Trots att vissa fotografier<br />
i första hand är sociala dokumentationer,<br />
krigsfotografier eller vetenskapliga fotografier,<br />
gör motivvalet och sammanhanget att även<br />
dessa i första hand betraktas från en estetisk<br />
utgångspunkt. Ett exempel är den före detta<br />
sociologen Sbastião Salgados välkända fotografi av<br />
guldgrävare i gruvan Serra Pelada, Brasilien.<br />
Perspektivet sätter sin prägel på bokens innehåll<br />
och skapar samtidigt en stark sammanhållning av<br />
materialet, som med ett annat perspektiv skulle te<br />
sig splittrat.<br />
Att påstå att 100 fotografier är världen bästa,<br />
just dessa fotografier och inte några andra, är<br />
naturligtvis på ett sätt omöjligt. Det faktum<br />
att Mark Hayworth-Booth ändå valt 100<br />
fotografier, och tydligt motiverat urvalet, gör<br />
boken till ett spännande bidrag till synen på<br />
fotografi. Framförallt är The Folio Society Book<br />
of The 100 Greatest Photographs en högklassig<br />
fotopublikation och ett sant nöje att försjunka i.<br />
- 13 -<br />
The Folio Society Book of The 100 Greatest<br />
Photographs. London, <strong>2006</strong>.
Hovfotografen Guillaume Berggrens bilder<br />
– en växande samling<br />
Ann Olsén är bildarkivarie och arbetar vid<br />
Etnografiska <strong>museet</strong> i Stockholm.<br />
Den 1 maj 2004 steg jag för första gången in<br />
i Etnografiska <strong>museet</strong>s ”skattkammare” med<br />
uppdraget att inventera de gamla bildsamlingarna.<br />
Syftet var att ta reda på vad som egentligen fanns<br />
där och se hur samlingarna egentligen mådde. Den<br />
s.k. skattkammaren var detsamma som två låsta<br />
arkivrum som skulle tömmas inför ombyggnation<br />
och installation av klimatanläggning, en åtgärd<br />
för att garantera god förvaring av bildmaterialet i<br />
framtiden.<br />
Min uppgift var att se igenom, åtgärdsbedöma<br />
och uppskatta antalet fotografier i varje<br />
låda som lämnade rummet. Inte mycket av<br />
materialet var förpackat i emballage och många<br />
fotografier förvarades i rent av skadliga kuvert.<br />
Inventeringslistorna för de båda rummen innehöll<br />
uppgifter som ”trol. Afrika”, ”info saknas” och<br />
hänvisade till nummerserier som inte fanns på<br />
något annat ställe i samlingarna.<br />
Så småningom var arkivrummen tömda och<br />
Ann Olsén<br />
Utsnitt ur panorama över Istanbul, troligen fotograferat av Guillaume. Bilden i privat ägo.<br />
7<br />
- 14 -<br />
steg två kunde vidtas, det vill säga en noggrannare<br />
studie av materialet följt av omkuvertering,<br />
märkning och registrering. Det skulle snart visa<br />
sig vara ett evighetsprojekt då de fotografier som<br />
hade noteringen ”info saknas” befann sig vara långt<br />
fler i antal än väntat. Det skulle alltså krävas större<br />
efterforskningar i samband med inventeringen och<br />
därmed var det bara att inse den temposänkning<br />
detta skulle medföra.<br />
En dag fick vi besök av en herre med ett avlångt<br />
fotografi under armen. Det visade sig vara ett<br />
osignerat panorama över Konstantinopel från<br />
tidigt 1900-tal och vår besökare ville höra sig för<br />
om fotografiet möjligen var av Guillaume Berggren.<br />
Det var första gången jag hörde talas om denne<br />
man, döpt till Per Vilhelm Berggren och född 1835.<br />
Berggren var en svensk fotograf som anlände till<br />
Konstantinopel 1866 och som levde och verkade<br />
där fram till sin död 1920. Idag dyker Guillaume<br />
Berggrens bilder ofta upp i olika sammanhang och<br />
samlingar, just för att han levde på att sälja sina<br />
bilder till resande som ville ha med sig bildminnen<br />
hem från sitt besök i Konstantinopel – detta
Guillaume Berggren, kallad ”morbror”,<br />
Etnografiska mueets arkiv.<br />
var ju innan kameran blev var mans egendom.<br />
Framför allt blev jag medveten om att Berggrens<br />
bilder dök upp lite då och då i samband med min<br />
egen arkivinventering på <strong>museet</strong>. Jag hade själv<br />
traskat gata upp och gata ner i Istanbul med min<br />
kamera och kände därför igen många av miljöerna<br />
i Berggrens bilder.<br />
Så införskaffades Fotografiska vyer från<br />
Bosporen och Konstantinopel (1984) av Leif Wigh.<br />
I den fanns fakta om ”den svenske fotografen<br />
G. Berggren och hans verksamhet under 1800talet<br />
i det ottomanska Turkiet”. Boken innehöll<br />
en imponerande förteckning över de då kända<br />
exemplaren av Berggrens bilder och upgifterna om<br />
var dessa kunde finnas.<br />
Med anledning av bistra tider under<br />
första världskriget, skriver Leif Wigh, ”blev<br />
varutillgången i det närmaste obefintlig och<br />
turistströmmen var ett minne blott. Guillaume<br />
Berggren började därför sälja sina glasnegativ till<br />
stadens glasmästare som återanvände dem vid<br />
fönstermonteringar. Han sålde också negativ till<br />
- 15 -<br />
trädgårdsmästare som använde glaset till att täcka<br />
taken på växthusen. Långsamt började hans en<br />
gång så omfattande negativkollektion att förintas.<br />
Och så hade det fortsatt om inte en person från<br />
den tyska beskickningen uppenbarat sig. Denne<br />
hade till uppgift att förhandla om inköp av de<br />
återstående glasnegativen. Härigenom försåldes<br />
större delen av den återstående samlingen negativ<br />
till Tyskland och finns fortfarande i tysk ägo genom<br />
att Das Deutsche Arkäologische Institut i Istanbul<br />
äger dem.”<br />
Enligt Leif Wighs beskrivning bör vi räkna varje<br />
återfunnen kopia av Berggrens fotografier som ett<br />
unikt original. Eller hur är det med den saken?<br />
Finns varje motiv kopierat och spritt i så stora<br />
upplagor att de då inte kan räknas som unika?<br />
Genom att studera förteckningen över kända<br />
exemplar längst bak i boken borde vi få svar.<br />
Men vid en första titt på förteckningen över vilka<br />
bilder som bara skall finnas på mitt eget museum,<br />
noterade jag hur ofullständig den var, något som<br />
blev tydligt när jag samtidigt försökte inventera<br />
vad som verkligen fanns i samlingarna. Frågan<br />
infann sig genast: Om våra arkiv innehåller så här<br />
mycket okänt material – hur ser det då ut i andra<br />
arkiv?<br />
Plötsligt började varje liten notering om<br />
”Konstantinopel” bli mer spännande än allt annat<br />
och det dök upp Berggrenbilder från olika håll i<br />
gömmorna – ingen av dem angivna i förteckningen<br />
i boken. En del fotografier var uppklistrade på<br />
kartong, andra var hårt ihoprullade rullar med<br />
albuminkopior. Ytterligare andra låg som postade<br />
eller samlade vykort från Konstantinopel. Givetvis<br />
uppenbarade sig en del motiv i flera exemplar, men<br />
med tiden började jag notera att de dessutom var<br />
numrerade – något som inte uppmärksammats<br />
särskilt i Leif Wighs bok.<br />
Jag upprättade en ny förteckning och<br />
allteftersom bilderna passerade mina händer<br />
noterades dessa med nummer i förteckningen.<br />
En struktur med Berggrens egen nummerserie<br />
växte sakta fram. Ett stort antal bilder hade en<br />
gång köpts in av herrar på genomresa, till exempel<br />
Sven Hedin (på väg till Bagdad) och Didrik Bildt<br />
(världsresenären). Några kartonger med bilder<br />
fångade särskilt mitt intresse, en samling med<br />
privatbilder och vykort som hade skänkts av<br />
fru Paula Lindeberg till Etnografiska <strong>museet</strong><br />
tillsammans med ett antal föremål. Många av
ilderna och vykorten hade motiv signerade<br />
Guillaume Berggren. Plötsligt började det bli riktigt<br />
roligt att läsa baksidestexterna.<br />
Tydligen hade fru Paula Lindeberg en syster,<br />
Stephanie eller Steffi, boende i Turkiet. Paula<br />
Lindeberg adresserades Beyel i efternamn på<br />
de tidiga vykorten – alltså innan hon gifte sig.<br />
Så upptäckte jag att fru Stephanie Beyel hade<br />
publicerat två böcker. Omgående började jag söka<br />
efter dem i antikvariat och fann lyckligtvis båda<br />
två. De är skrivna i dagboksform och berättar om<br />
livet för en svensk kvinna i dåtidens Turkiet, där<br />
hon reser med sin man när de inte vistas hemma i<br />
staden Broussa eller Konstantinopel.<br />
Det visade sig att Stephanie Beyel umgicks flitigt<br />
med ”morbror” Berggren och hans systerdotter<br />
Hilda i deras hem, kallat för ”lilla Sverige”<br />
och som var en central mötesplats för ”den<br />
svenska kolonien” i Konstantinopel. Innehållet i<br />
vykortstexterna började få ännu en ny innebörd<br />
då de ibland relaterade till något som Stephanie<br />
Beyel skrivit om i böckerna. Mest spännande av<br />
allt, i Etnografiska <strong>museet</strong>s arkiv fanns bilder som<br />
illustrerade det som berättades om i böckerna.<br />
Det är bilder av Hilda där hon sitter i det gröna<br />
på en kyrkogård och handkolorerar ”morbrors”<br />
fotografier. Det är vykort som morbror Guillaume<br />
Berggren själv en gång skrivit. Det visade sig<br />
att även Hilda och Stephanie fotograferade. Det<br />
som Stephanie förmedlade i sina böcker är något<br />
att berätta för fler, kanske i utställningsform så<br />
småningom.<br />
Berggrenmaterialet inventeras vidare vid<br />
Etnografiska <strong>museet</strong> – någon gång i framtiden<br />
hoppas vi att med hjälp av en förteckning kunna<br />
ringa in antal kända exemplar av varje numrerat<br />
motiv, kanske även det stora antalet onumrerade<br />
motiv kan räknas på något sätt. På så sätt börjar<br />
vi se hur unika vissa av bilderna är, något som<br />
omvärlden redan tycks ana. Guillaume Berggrens<br />
fotografier värderas högt i rena pengar, ute på<br />
marknaden finns nio kartongmonterade bilder till<br />
salu för utropspriset 2 200 € eller 2 728 $.<br />
Citat ur:<br />
Wigh, Leif (1984). Fotografiska vyer från<br />
Bosporen och Konstantinopel. Ingår i<br />
Meddelanden/Fotografiska <strong>museet</strong>.<br />
ISSN <strong>03</strong>48-5412.<br />
- 16 -<br />
Hilda Ullin kolorerar fotografi. Foto: troligen<br />
Guillaume Berggren. Etnografiska <strong>museet</strong>s arkiv.
Accessprojekt vid <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong>s arkiv<br />
Tre personer har genom det arbetsmarknadspolitiska<br />
projektet Access anställts vid <strong>Nordiska</strong><br />
<strong>museet</strong>s arkiv för att arbeta med fotografi. De<br />
började arbeta i våras och har nu kommit en bit<br />
på väg. När Fotosekretariatet träffar Kjell Engman<br />
Lundberg (tidigare vikarie på Fotosekretariatet),<br />
Maria Eriksson och Maria Gidlöf märks att alla<br />
tre hunnit sätta sig in i sina respektive arkiv. Det<br />
handlar om omfattande fotografiskt material<br />
och var och en har fått göra avgränsningar och<br />
framförallt prioriteringar.<br />
Trots att Access-projekten beräknas pågå minst<br />
ett år räcker tiden inte riktigt till en fördjupning i<br />
det utvalda materialet. Det handlar om <strong>Nordiska</strong><br />
7<br />
- 17 -<br />
Kompaniets arkiv (NK), om fotograf Hans<br />
Malmbergs arkiv och om fotograf Tore Johnsons<br />
arkiv. Att just dessa tre arkiv valdes ut (för att bli<br />
föremål för Access-medel) är resultatet av långa<br />
diskussioner mellan intendent Åsa Thorbech och<br />
de tre Access-anställda.<br />
Kjell Engman Lundberg är från början<br />
fotograf/bildintendent och Maria Eriksson och<br />
Maria Gidlöf är utbildade arkivarier. Alla tre är<br />
således väl kvalificerade för sina uppgifter. Viss<br />
introduktion till det praktiska arbetet och till<br />
registrering i arkivdatabasen Visual Arkiv har de<br />
fått av Åsa Thorbech. De har också deltagit i kurser<br />
arrangerade av ABM-centrum för Access-personal.
Strykjärn. Foto: Erik Holmén © <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong>. Bilden något beskuren.<br />
NK:s arkiv<br />
Maria Eriksson som arbetar med NK:s arkiv<br />
berättar att hon i det omfattande arkivet börjat<br />
arbeta med negativ (acetat och glasplåtar)<br />
producerade åren 1925 till 1965. Det är framförallt<br />
fotograf Erik Holméns bilder som dominerar i<br />
materialet. Han har kallats modefotograf men<br />
fotograferade även varor och en del dokumentära<br />
bilder. Det praktiska arbetet består i att ge<br />
fotografierna en översyn, rengöra, kuvertera<br />
om och märka om. Materialet som har ett stort<br />
vårdbehov är i relativt gott skick. På grund av den<br />
bristfälliga förvaringen i originalkartonger är det,<br />
som Maria Eriksson säger, ett viktigt framsteg som<br />
görs varje dag trots att det är svårt att se slutet på<br />
den stora samlingen. I samband med vården av<br />
negativen förpackas de i nya askar som registreras<br />
volymvis i Visual Arkiv. Utgångspunkten är att<br />
varje arkiv ska förtecknas enligt arkivprinciper och<br />
göras överskådligt genom att varje fysisk enhet<br />
registreras, dvs. volym, med ett signum och en<br />
beskrivning.<br />
- 18 -<br />
Tore Johnsons arkiv<br />
Maria Gidlöf arbetar med fotograf Tore Johnsons<br />
(1928–1980) arkiv, vilket består av ett antal olika<br />
materialtyper. Stora delar är pärmar med negativ<br />
i pergamynfickor och pärmar med kontaktkartor.<br />
Det finns också mängder med diabilder som<br />
ligger i de askar de en gång levererades i. Tore<br />
Johnson som var medlem i fotografkollektivet Tio<br />
fotografer hade relativt god ordning på sina bilder.<br />
Tio fotografer upprättade ett eget registersystem<br />
vilket är till stor hjälp för arkivarierna idag. När<br />
Tore Johnsons arkiv förvärvades av <strong>Nordiska</strong><br />
<strong>museet</strong> ordnades påsiktsbilderna. I arbetet med<br />
negativ och kontaktkartor ingår att lyfta in dem i<br />
nya kartonger (volymer), som sedan registreras i<br />
Visual Arkiv. Tore Johnson var mycket produktiv<br />
och Maria Gidlöf berättar att det från ett års<br />
produktion kan finnas 990 kontaktkartor. Material,<br />
utöver det rena fotomaterialet, som finns i Tore<br />
Johnsons arkiv består av tryck, pressklipp,<br />
utdrag ur tidningar och tidskrifter om fotografen<br />
själv, hans arbete och produktion. Vidare av
korrespondens rörande olika fotoprojekt och<br />
utställningar, fotostatkopior av bilder, kopia av<br />
registerpärmen upprättad vid bildbyrån Tiofoto<br />
(som startade året efter det att Tio fotografer<br />
bildades) och fotografens egna insamlade<br />
pressklipp rörande tekniska nyheter inom<br />
fotografin.<br />
Hans Malmbergs arkiv<br />
Hans Malmbergs arkiv bearbetas av Kjell Engman<br />
Lundberg. Arkivet liknar Tore Johnsons, dels för<br />
att båda var aktiva ungefär vid samma tidsperiod<br />
och dels för att de båda fotograferna också var<br />
medlemmar i Tio fotografer. Hans Malmberg<br />
(1927–1977) började sin verksamhet 1946. Han<br />
arbetade mycket på frilansbasis för bildtidskrifter<br />
som Se och Vi. Malmbergs arkiv är precis som<br />
Tore Johnsons välordnat. Malmberg var dessutom<br />
noggrann att ange nummer på varje enskild<br />
negativremsa. Han fotograferade dagligen, privat<br />
så väl som på uppdrag.<br />
Att tre fotosamlingar i <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong>s arkiv nu<br />
får en sådan grundlig genomgång är spännande<br />
och roligt. Fotosekretariatet kommer att följa<br />
Access-projektets utveckling och resultat och lovar<br />
återrapportering i ett kommande <strong>Kvartalsbrev</strong>.<br />
Gemensamt för Kjell Engman Lundberg, Maria<br />
Eriksson och Maria Gidlöf är att de alla känner stor<br />
entusiasm för sitt arbete. Genom deras insatser<br />
kommer vi också att få ta del av deras upptäckter<br />
och erfarenheter.<br />
- 19 -<br />
Gruvarbetare utanför Manskapshusen, Kiruna,<br />
april 1965. Foto: Tore Johnson © <strong>Nordiska</strong><br />
<strong>museet</strong>. Bilden ingår i ett stort reportage – och<br />
en utgiven bok ” LKAB i bild” – vid LKAB:s 75årsjubiléum<br />
1965.<br />
Midsommar i Mora. Tillverkning av dalahästar.<br />
Foto: Hans Malmberg, 1956 © <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong>.
ABM-centrum arrangerar utbildning<br />
ABM-centrum arrangerar ett flertal<br />
utbildningar i första hand för personal inom<br />
det arbetsmarknadspolitiska projektet Access.<br />
Kurserna som är avgiftsfria, rör främst<br />
digitalisering men också intilliggande ämnen som<br />
vård, förvaring, registrering och tillgänglighet.<br />
Utbildningarna, som även är öppna för annan<br />
personal i mån av plats, äger rum på flera platser i<br />
landet. Läs mer på:<br />
http://www.abm-centrum.se/utbildning/default.<br />
asp<br />
”Alt til alle?” Norsk nationell<br />
strategi för kulturhistorisk fotografi<br />
I dagarna har en remissutgåva av en ny strategi<br />
för förvaltning av kulturhistorisk fotografi i<br />
Norge presenterats. Strategin sträcker sig över<br />
de kommande fem åren och tar ett omfattande<br />
grepp på situationen för kulturhistoriska<br />
fotografisamlingar inom ABM-sektorn.<br />
Dokumentet är utarbetat av Per-Olav Torgnesskar,<br />
ABM-utvikling, Hanne Holm-Johnsen, Preus<br />
museum och Kristin Aasbø, Nasjonalbiblioteket.<br />
En stor del av texten används åt att diskutera<br />
de kommande fem årens största utmaningar<br />
som bland annat består av insamlingspolitik<br />
och förvaltning, men också av fotobevarande<br />
institutioners brist på strategier för arbetet på<br />
området kulturhistorisk fotografi.Digitalisering<br />
ses som ett fortsatt viktigt område där man i<br />
Norge satsar stora summor på nya projekt. I<br />
samband med digitalisering behandlas frågor om<br />
registreringsprinciper och tillgängliggörande.<br />
Dokumentet är väl genomarbetat och ger<br />
en intressant lägesbeskrivning av situationen<br />
i Norge. Så snart som en slutlig utgåva ligger<br />
klar återkommer Fotosekretariatet med ett mer<br />
djupgående referat.<br />
8<br />
Nyheter i korthet<br />
- 20 -<br />
Nationellt kompetenscenter ska<br />
säkra Sveriges digitala kulturarv<br />
Samverkan ska rädda värdefull information för<br />
eftervärlden. På initiativ av bland annat Riksarkivet<br />
bildas nu ett nationellt kompetenscenter med<br />
uppgift att utveckla och sprida metoder för att<br />
långsiktigt säkra Sveriges digitala kulturarv.<br />
Arbetet ska ske i nära samarbete med myndigheter,<br />
kommuner, landsting och privata organisationer.<br />
Kungl. biblioteket och Statens ljud- och bildarkiv<br />
hör till de institutioner som ansluter till arbetet.<br />
Kompetenscentret Centrum för långsiktigt digitalt<br />
bevarande har följande webbadress:<br />
http://ldb.project.ltu.se/<br />
Xposeptember<br />
Den 23 september drog fotofestivalen<br />
Xposeptember igång i Stockholm. Festivalen pågår<br />
till den 22 oktober och programmet innehåller<br />
förutom en lång rad utställningar också en rad<br />
föreläsningar och seminarier.<br />
Läs det fullständiga programmet på webbplatsen<br />
www.xposeptember.se<br />
Projektet Sockenbilder i Hudiksvalls<br />
kommun<br />
Vid ett möte den 16 januari <strong>2006</strong> beslutade<br />
majoriteten av hembygdsföreningarna inom<br />
Hudiksvalls kommun att gå ihop i ett projekt för att<br />
ta vara på föreningarnas fotosamlingar. Bilderna<br />
ska genom projektet registreras, digitaliseras<br />
med hög kvalitet och publiceras på respektive<br />
förenings hemsida. Syftet är att locka fler att bidra<br />
med information om bilderna. Det digitaliserade<br />
materialet, informationen om bilderna och<br />
originalbilden ska sedan förvaras långsiktigt.<br />
Projektet som är ett föredömligt initiativ finns att<br />
läsa om på webbplats: www.sockenbilder.se
Kungaporträtt i ny publikation från<br />
Nationalmuseum<br />
Kungar i svart och vitt är en ny publikation från<br />
Nationalmuseum som lyfter fram porträttkonsten<br />
i kungliga sammanhang. Bokens författare är<br />
Magnus Olausson och Eva-Lena Karlsson och<br />
förordet är skrivet av överintendent Solfrid<br />
Söderlind.<br />
En rad fantastiska fotografiska porträtt varvas<br />
med en kortare text som ger fotohistoriska<br />
återspeglingar och knyter an till den fotografiska<br />
porträttkonstens framväxt i Sverige.<br />
Publikationen bygger på den utställning som visats<br />
på Gripsholms slott under sommaren och dit bland<br />
andra Bernadottebiblioteket lånat ut verk.<br />
Kungar i svart och vitt (ISBN: 91-7100-753-9)<br />
kan beställas via Nationalmuseum, Box 16176, 1<strong>03</strong><br />
24 Stockholm. Webbplats:<br />
www.nationalmuseum.se<br />
Tidsklipp: Arkeologi i bild<br />
Vid historiska <strong>museet</strong> i Stockholm visas en<br />
utställning om film och fotografi i arkeologins<br />
tjänst. I utställningen, som pågår fram till och med<br />
oktober, möter besökaren arkeologer i fält. Bakom<br />
utställningen står informationschef Björn Axel<br />
Johansson och fotograf Christer Åhlin.<br />
Filmerna visar såväl rekonstruktioner som<br />
utgrävningsarbete och utgörs av professionellt<br />
producerad film och av amatörfilm.<br />
De äldsta svenska arkeologiska bilder som idag<br />
finns bevarade togs i början av 1870-talet. Film<br />
började spelas in och visas i Sverige 1896. Inom<br />
arkeologin kom film att användas som komplement<br />
till skriftliga rapporter i samband med vetenskaplig<br />
dokumentation.<br />
I det publika gränssnittet suddas gränsen<br />
mellan film och stillbild ut. Det har de båda<br />
utställningsproducenterna tagit fasta på och<br />
utnyttjat det digitala mediet med monitorer och<br />
föremål tätt integrerade.<br />
Utställningen går inte in på fotografi och film<br />
som källa till arkeologisk forskning idag.<br />
Durst lägger ner tillverkningen av<br />
förstoringsapparater<br />
Den 18 juli i år meddelade det världsomspännande<br />
teknikföretaget Durst att man slutar att tillverka<br />
förstoringsapparater. Efter 70 år i branschen går<br />
- 21 -<br />
man helt över till den digitala tekniken.<br />
Det var de italienska bröderna Julius och Gilbert<br />
Durst som en gång startade företaget som kom att<br />
bli världskänt för bland annat förstoringsapparater<br />
för fotografiska negativ. Bland annat tillverkade<br />
man en förstoringsapparat som kunde ta negativ<br />
upp till 30x40 centimeter.<br />
För tolv år sedan började man ta sig an den<br />
digitala tekniken, för vilken nu den analoga<br />
förstoringsapparaten får kliva åt sidan.<br />
Nationellt centrum för dokumentär<br />
fotografi i Umeå – satsning från<br />
folkpartist<br />
I ett pressmeddelande från folkpartiet liberalerna<br />
den 8 september klargjorde Maria Lundqvist-<br />
Brömster, riksdagskandidat i Västerbotten, att hon<br />
kommer att verka för att ett nationellt centrum för<br />
dokumentärfotografi upprättas vid Västerbottens<br />
museum. Som argument framförde hon att den<br />
dokumentärfotografiska traditionen är oerhört<br />
stark i Västerbotten, framförallt tack vare Sune<br />
Jonsson som var verksam vid Västerbottens<br />
museum.<br />
Vidare meddelade hon att vid ett nationellt<br />
centrum ska duktiga fotografer få möjlighet<br />
att arbeta med dokumentation i Sune<br />
Jonssons anda. Centret kan också ta upp<br />
dokumentärfotograferingens villkor då och nu. I<br />
utställningar och publikationer ska det visas vad<br />
som finns i arkiv och vad som åstadkoms i nya<br />
projekt idag.<br />
Att Västerbottens museum är med i Det<br />
nationella nätverket för dokumentärfotografi<br />
framförde hon som skäl till att Västerbottens<br />
länsmuseum också är särskilt lämpat för ett<br />
nationellt uppdrag inom området. Maria<br />
Lundqvist-Brömster avsåg att ta itu med<br />
frågan direkt efter valet och meddelade att<br />
Folkpartiet kommer att lägga fram sitt förslag till<br />
Kulturdepartementet.<br />
Maria Lundqvist-Brömster påpekade också att<br />
man inom Folkpartiet länge verkat för ett Sune<br />
Jonsson-museum i Nordmalings kommun.
Gamla bilder räddade<br />
För ett par månader sedan fick Orsa bildarkiv<br />
183 stycken bladnegativ från slutet av 1920-talet.<br />
De flesta av motiven kunde knytas till Våmhus.<br />
Ett stort antal av de personer som porträtteras<br />
på dem är fortfarande okända. Nu vill man med<br />
allmänhetens hjälp försöka identifiera dessa.<br />
Negativsamlingen upptäcktes, när den var på<br />
väg ner i en sopcontainer, av en anställd vid Mora<br />
Återbruk.<br />
Mora Tidning <strong>2006</strong>-07-19<br />
Han fångar det förändrade Sverige<br />
I början av förra seklet åkte arkitekten Ferdinand<br />
Boberg land och rike runt och tecknade av<br />
tusentals kyrkor, hus och fäbodar. Idag jämförs<br />
teckningarna med nytagna fotografier för att<br />
visa hur bebyggelsen i Sverige har förändrats de<br />
senaste hundra åren. Projektet ”I Ferdinands<br />
fotspår” inleddes 2005 och genomförs av Blekinge<br />
tekniska högskola. Vem som helst får vara med<br />
som har tillgång till digitalkamera och internet,<br />
alla kan skicka in bilder, säger Maria Rundqvist,<br />
projektassistent vid Blekinge tekniska högskola.<br />
Mora Tidning <strong>2006</strong>-08-02<br />
Mer om projektet ”I Ferdinands fotspår” på<br />
www.ferdinandboberg.se<br />
Historiska foton i Korsnäs<br />
Varje tisdag samlas medlemmar och övriga<br />
intresserade för bildvisning hos Korsnäsbygdens<br />
historiska forskargrupp. Här finns tusentals<br />
fotografier som berättar om en tid för länge sedan.<br />
Föreningen Korsnäsbygdens historiska<br />
forskargrupp har funnits sedan 1988 och idag har<br />
föreningen ungefär 190 medlemmar. Bilderna<br />
som föreningen har samlat ihop har lämnats<br />
in av allmänheten. Ibland står det information<br />
10<br />
Notiser<br />
- 22 -<br />
på bilderna men oftast inte, och då försöker<br />
medlemmarna att ta reda på det så gott det går.<br />
Bilderna arkiveras både på papper och digitalt.<br />
Falu Kuriren <strong>2006</strong>-07-19<br />
Delar av Modernas fotosamling till<br />
Dunkers Kulturhus<br />
Under perioden 23 september till den 7 januari<br />
visas omkring 250 fotografier från Moderna<br />
Museet på Dunkers Kulturhus. Merparten av det<br />
som visas är utvalt med fokus på antropologiskt,<br />
dokumentärt och politiskt fotografi.<br />
Här återfinns bland annat bilder tagna 1855 av<br />
den förste krigsfotografen Roger Fenton, den första<br />
flygbilden tagen av G Felix T Nadar 1858, samt<br />
bilder av Lotten von Düben, Nan Goldin, Andy<br />
Warhol, Monica Englund, Bill Brandt med flera.<br />
Helsingborgs Dagblad <strong>2006</strong>-09-12<br />
Hasselblad Center visar unika<br />
fotografier av Edward Curtis<br />
En utställning av den amerikanske fotografen<br />
Edward Curtis fotodokumentation i början av<br />
förra seklet av nordamerikanska indianer är nu<br />
på turné i Europa. Det gav Hasselblad Center som<br />
enda institution i Sverige chansen att visa upp en<br />
kulturhistorisk skildring som saknar motstycke<br />
inom fotografin.<br />
För Curtis (1868-1952), som från början var<br />
etablerad porträttfotograf, blev fotoprojektet av<br />
indianerna en start för ett nytt liv. Arbetet med<br />
att skildra över 80 indianstammars språk, sociala<br />
liv, legender och religiösa ceremonier hade han<br />
från början trott skulle ta fem år. Men det tog<br />
över 30 år och resulterade i över 40 000 bilder.<br />
Han färdigställde också ett standardverk på 20talet<br />
volymer – nio exemplar finns hos Kungl.<br />
biblioteket.
KBs auktoritetspraxis, riktlinjer<br />
http://www.kb.se/auktpraxis/personer/riktlinjer.<br />
htm<br />
Riksarkivets auktoriseringsregler,<br />
företag<br />
http://www.ra.se/nad/auktor/Regel5.html<br />
Riksarkivets auktoriseringsregler,<br />
fysiska personer<br />
http://www.ra.se/nad/auktor/Regel7.html<br />
100 år av fotografier i National<br />
Archives, USA<br />
http://www.archives.gov/exhibits/picturing_the_<br />
century/home.html<br />
Teknikföretaget Dursts historia<br />
http://durstfiles.holzweg.com/page-downloads/<br />
geschichte-e.pdf<br />
Goetheinstitutet: Fotografi i<br />
Tyskland idag<br />
http://www.goethe.de/kue/bku/dos/dfh/<br />
en1499497.htm<br />
Industriekultur-Fotografie, Tyskland<br />
http://www.industriekultur-fotografie.de<br />
Bauhaus Archiv - Museum of design<br />
http://www.bauhaus.de/english/sammlungen/<br />
fotografie.htm<br />
Agfa Photo-Historama, Köln,<br />
Tyskland<br />
http://www.museenkoeln.de/agfa-photohistorama<br />
11<br />
Länkar<br />
- 23 -<br />
Fotografier för en kejsare<br />
http://expositions.bnf.fr/napol/bande/index.htm<br />
Musée Nicéphore Nièpce<br />
http://www.museeniepce.com<br />
Maison Nicéphore Nièpce<br />
http://www.nicephore-niepce.com<br />
The Daguerreian Society<br />
http://www.daguerre.org<br />
Fenton Crimean War Photographs<br />
- Library of Congress<br />
http://lcweb2.loc.gov/pp/ftncnwquery.html<br />
Lewis Morley: Christine Keeler<br />
http://www.vam.ac.uk/collections/photography/<br />
past_exhns/seeing/modern_icon<br />
Larry Burrows<br />
http://digitaljournalist.org/issue<strong>03</strong>02/lb_index.<br />
html<br />
Utställning om Che Guevara,<br />
revolutionär och ikon<br />
http://www.vam.ac.uk/vastatic/microsites/1541_<br />
che/
Fotografiet<br />
Henry Duberly Esqr., paymaster, 8th Hussars, & Mrs. Duberly . Foto: Roger Fenton<br />
(1819-1869). Library of Congress Prints and Photographs Division [Reproduction<br />
number: LC-USZC4-9194]. Bilden något beskuren. Bilden beskrivs närmare på British<br />
Librarys webbplats: http://www.bl.uk/jerwood/jerwoodimage1.html<br />
Om Fotosekretariatet<br />
Fotosekretariatet vid <strong>Nordiska</strong> <strong>museet</strong> är ett nationellt forum för samordning, utbyte av<br />
erfarenheter och rådgivning om svensk kulturhistorisk fotografi. Verksamheten riktar sig till<br />
museer, arkiv och bibliotek och andra fotobevarande institutioner, forskare och studenter, lärare,<br />
fotografernas organisationer samt enskilda personer. Sekretariatet arbetar för den kulturhistoriska<br />
fotografin i Sverige, såväl den äldre som den som produceras idag. Vid Fotosekretariatet arbetar<br />
Kajsa Hartig och Karin Wallin.<br />
Kontaktuppgifter (OBS! Ny e-postadress!)<br />
Tel: 08 - 519 547 50 / 519 546 49, fax: 08 - 519 546 19<br />
Hemsida: www.nordiska<strong>museet</strong>.se/fotosekretariatet<br />
E-post: fotosekretariatet@nordiska<strong>museet</strong>.se<br />
OBS! Om du av någon anledning fått detta <strong>Kvartalsbrev</strong> av misstag eller fortsättningsvis inte vill<br />
ha det: Kontakta oss så tar vi bort dig från vår utskickslista.<br />
- 24 -