Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
de la el şi pachete de la cele mai scumpe magazine trimise de secretara lui. Lui<br />
Elizabeth îi era cumplit de dor de tatăl ei.<br />
Urmau să se întâlnească la vila lor din Sardinia cu ocazia Crăciunului şi pe măsură<br />
ce se apropia acest moment aşteptarea devenise de nesuportat.<br />
âşi făcu o listă de hotărâri importante pe care şi le notă cu grijă:<br />
Nu fi o pacoste. Fii interesantă.<br />
Nu te plânge de nimic, mai ales de şcoală.<br />
Nu-l lăsa să vadă cât eşti de singură.<br />
Nu-l întrerupe când vorbeşte.<br />
Fii îmbrăcată elegant, chiar şi la micul dejun.<br />
Râzi cât mai mult ca să vadă cât eşti de fericită.<br />
ânsemnările erau o rugăciune, o litanie, o ofrandă făcută zeilor. Dacă va face tot<br />
ceea ce îşi propusese, poate - poate... şi aici hotărârile ei deveneau fantezii.; Va face<br />
observaţii inteligente despre Lumea a Treia şi<br />
despre cele nouăsprezece ţări în curs de dezvoltare,<br />
iar tatăl ei va spune „Nu bănuiam că ştii lucruri atât de interesante. Eşti o fată foarte<br />
isteaţă, Elizabeth." Apoi se întorcea spre secretara lui şi îi spunea: „Nu cred că mai e<br />
nevoie să o trimitem înapoi la şcoală. De ce<br />
să nu o ţin aici lângă mine?" O rugăciune, o litanie.<br />
Un avion Learjet, aparţinând companiei o luă pe Elizabeth de la Zurich şi o duse<br />
până la aeroportul din ; . Olbia, unde o aştepta o limuzină. Elizabeth se aşeză pe<br />
bancheta din spate, în linişte, străduindu-se să-şiţină genunchii apropiaţi pentru a nu-i<br />
simţi cumtremură. Nu contează ce se va întâmpla, îşi zise ea hotărâtă, nu-l voi lăsa să<br />
mă vadă plângând. Nu trebuie să ştie câtde dor mi-a fost de el.<br />
Maşina o ducea pe autostrada lungă, ce înconjuramuntele, apoi o luă pe drumul<br />
scurt care se termina în vârf. Drumul acesta o înspăimânta întotdeauna. Erafoarte<br />
îngust şi abrupt, muntele de o parte şi oprăpastie cumplită de cealaltă parte.<br />
Maşina se opri în faţa casei, iar Elizabeth ieşi afarăândreptându-se spre intrare, apoi<br />
o luă la fugă cât derepede o duceau picioarele. Uşa se deschise şi Margherita,<br />
menajera, o aştepta zâmbind. - Bine aţi venit, domnişoară Elizabeth.<br />
Capitolul 11<br />
Elizabeth îşi adusese Cartea cu ea. Rămase în holul de la intrare studiind tabloul<br />
care îl înfăţişa pe Samuel Roffe; lângă el era Terenia. Simţea prezenţa lor, de parcă<br />
aceştia s-ar fi trezit la viaţă. După mai mult timp, Elizabeth se întoarse şi urcă scara<br />
până în camera din turn, luând Cartea cu ea. îşi petrecu ore întregi în acea cameră,<br />
citind şi recitind şi de fiecare dată era tot mai aproape de Samuel şi Terenia, secolul<br />
care îi despărţea dispărând... În următorii câţiva ani, citi Elizabeth, Samuel petrecu<br />
multe ore în laboratorul doctorului Wal, ajutându-l să amestece alifii şi medicamente,<br />
învăţând la ce folo- seau. Şi mereu pe undeva, prin casă, obsedanta, frumoasa Terenia.<br />
Doar văzând-o era de ajuns ca visul lui să rămână neclintit. Samuel se înţelegea bine<br />
cu doctorul Wal, însă cu mama Tereniei era altă poveste. Era o scorpie cu limba<br />
ascuţită, o snoabă şi îl ura pe Samuel. încerca să stea cât mai departe de ea.<br />
Samuel era fascinat de medicamentele care pu- teau vindeca oamenii. Exista un<br />
papirus cu 811 reţete folosite de egipteni în anul 1550 â.e.n. Probabilitatea vieţii la<br />
naştere era atunci de cincisprezece ani şi Sa- muel înţelese de ce, când citi în reţete:<br />
baligă de crocodil, carne de şopârlă, sânge de lilieci, salivă de cămilă, ficat de leu,