You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
S o r i n P a l i g a<br />
Influen!e romane "i preromane<br />
în limbile slave de sud
Dr. Sor<strong>in</strong> <strong>Paliga</strong> este profesor de limba ceh! "i de l<strong>in</strong>gvistic!<br />
general! comparat! la Catedra de limbi "i literaturi slave a<br />
Universit!#ii d<strong>in</strong> Bucure"ti. De asemenea, sus#<strong>in</strong>e cursul de<br />
istoria veche a slavilor (de la etnogenez! pân! în secolul X)<br />
pentru masteranzi.<br />
Lucrarea de fa#! reprez<strong>in</strong>t! o edi#ie revizuit! "i ad!ugit! a<br />
lucr!rii sale de doctorat (prima edi#ie a ap!rut în anul 1996).<br />
A tradus numeroase lucr!ri d<strong>in</strong> limbile ceh! (Karel $apek,<br />
Václav Havel, Vladimír Holan, Bohumil Hrabal), englez!<br />
(Marija Gimbutas, Larissa Bonfante etc.) "i francez!<br />
(Isabelle Klock-Fontanille).<br />
Este c!s!torit cu Rodica <strong>Paliga</strong> d<strong>in</strong> anul 1985 "i au trei copii.
Influen#e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
__________________________________________________________________<br />
2
Influen!e romane "i preromane în limbile slave de sud<br />
Edi!ia a II-a
Apari!ia lucr"rii s!a bucurat de sprij<strong>in</strong>ul pre!ios al<br />
S.C. ROSAL GRUP S.R.L. – Bucure#ti<br />
Coperta: Sor<strong>in</strong> <strong>Paliga</strong><br />
Ilustra!ia copertei: Pen<strong>in</strong>sula Balcanic" în perioada romano!bizant<strong>in</strong>"<br />
Revizia #ti<strong>in</strong>!ific" #i tehnoredactarea apar!<strong>in</strong> autorului<br />
Redactor #ef: Elena Tutungiu<br />
Consilier tehnic: Lucian Luca#ciuc<br />
© Funda!ia Evenimentul 2006<br />
Str. Logof"t Luca Stroici nr. 13, Sector 2, Bucure#ti – România<br />
telefon: (4)021 / 781 2490; fax: (4)021 / 211 4779<br />
Director General: Paul Tutungiu, <strong>Pre</strong>#ed<strong>in</strong>tele Funda!iei „Evenimentul”<br />
pentru Cultivarea P"cii #i a Spiritului Tolerant
S o r i n P a l i g a<br />
Influen!e romane "i preromane<br />
în limbile slave de sud<br />
Edi!ia a II-a, rev"zut" #i completat"<br />
F u n d a ! i a E v e n i m e n t u l<br />
B u c u r e " t i 2 0 0 6
Lucrarea, în forma sa actual", a fost elaborat" #i<br />
revizuit" de autor în cursul anului 2003, având la<br />
baz" textul primei edi!ii d<strong>in</strong> anul 1996, c"ruia i s!au<br />
adus unele complet"ri #i corecturi.<br />
O nou" revizuire a materialului a fost f"cut" în<br />
lunile iunie–iulie 2006, îna<strong>in</strong>te de predarea lucr"rii<br />
c"tre tipografie. Cu aceast" ocazie au fost ad"ugate<br />
numeroase note #i clarific"ri, în lum<strong>in</strong>a ultimelor<br />
cercet"ri. În esen!" îns", nu au fost aduse modific"ri<br />
radicale, textul de baz" fi<strong>in</strong>d – în l<strong>in</strong>ii generale –<br />
nemodificat.<br />
Ortografia folosit" este cea de d<strong>in</strong>a<strong>in</strong>tea ultimelor<br />
modific"ri, ocazionate de DOOM2.
Cuvântul autorului la a doua edi!ie<br />
Influen!e romane "i preromane în limbile slave de sud, edi!ia a II-a,<br />
reproduce, cu unele modific"ri, prima edi!ie d<strong>in</strong> anul 1996 (Bucure#ti,<br />
Editura Lucretius). Fa!" de prima edi!ie, am f"cut unele corecturi de detaliu,<br />
am ad"ugat unele l"muriri, de asemenea am ad"ugat câteva lucr"ri ap"rute<br />
dup" elaborarea primei edi!ii. Câteva complet"ri au fost aduse capitolului<br />
dedicat foneticii, <strong>in</strong>sistînd asupra probabilei existen!e a unei lar<strong>in</strong>gale<br />
(spirante velare) în trac" #i, pân" la un moment dat, #i în proto!român".<br />
Acest capitol reprez<strong>in</strong>t", în l<strong>in</strong>ii mari, versiunea în limba român" a<br />
capitolului Some Basic Problems of Phonetic Evolution d<strong>in</strong> lucrarea<br />
Etymological Lexicon of the Indigenous (Thracian) Elements <strong>in</strong> Romanian<br />
(Funda!ia Evenimentul, Bucure#ti 2006), pp. 231 #.u.<br />
Dat fi<strong>in</strong>d faptul c" lucrarea noastr" este, pe de o parte, o încercare de a<br />
s<strong>in</strong>tetiza cercet"ri ap"rute în !"ri diferite, reprezentând concep!ii diferite, a<br />
fost sarc<strong>in</strong>a noastr" de a le aduce la un numitor comun #i, pe de alt" parte,<br />
de a face observa!ii, complet"ri #i, în multe cazuri, de a propune explica!ii<br />
diferite de ale majorit"!ii cercet"torilor. Timpul va decide dac" am f"cut<br />
erori, mai mari sau mai mici, #i dac" cercet"rile se vor putea ext<strong>in</strong>de<br />
porn<strong>in</strong>du-se de la baza de date #i de la ipotezele prezentate.<br />
Mul!umesc tuturor celor care m-au sprij<strong>in</strong>it, de-a lungul anilor, în<br />
elaborarea lucr"rii.<br />
Sor<strong>in</strong> <strong>Paliga</strong><br />
24 ianuarie 2003; septembrie 2003; iulie 2006
Sumar<br />
__________________________________________________________________<br />
Sumar<br />
Abrevieri 9<br />
Introducere 13<br />
Probleme generale 13<br />
Probleme term<strong>in</strong>ologice 16<br />
Structura #i scopul lucr"rii 20<br />
Etnogeneza românilor, slavilor "i albanezilor 21<br />
Probleme #i rezultate 21<br />
Grupul tracic 22<br />
Slavii 32<br />
Problema lui Vlach, Valach 36<br />
Albanezii 37<br />
Alte grupuri etnice 42<br />
Concluzii 44<br />
Plan#a 1. Grupele etnice europene în primele secole p. Ch. 46<br />
Harta 1. Pen<strong>in</strong>sula Balcanic" în perioada romano!bizant<strong>in</strong>" 48<br />
Termeni referitori la organizarea social# 51<br />
Considera!ii prelim<strong>in</strong>are 51<br />
Termeni referitori la rela!iile social-familiale 54<br />
Termeni referitori la rela!iile de proprietate #i de autoritate statal" 62<br />
__________________________________________________________________<br />
6
Sumar<br />
__________________________________________________________________<br />
Este boieria o <strong>in</strong>stitu!ie împrumutat"? 78<br />
Termeni referitori la locu<strong>in</strong>!e #i la activit"!i tradi!ionale 92<br />
Termeni mitologici "i religio"i 99<br />
Probleme generale 99<br />
Termeni 105<br />
Toponime "i antroponime preslave 115<br />
Probleme generale 115<br />
Clasific"ri #i pr<strong>in</strong>cipii de analiz" 118<br />
Stratificarea toponimic" #i cercetarea l<strong>in</strong>gvistic" 123<br />
O privire de ansamblu 126<br />
Lexiconul toponimic. <strong>Pre</strong>mise 127<br />
Lexicon A. Toponimele preslave d<strong>in</strong> Pen<strong>in</strong>sula Balcanic" 129<br />
Lexicon B. Elementele preslave d<strong>in</strong> toponimia <strong>in</strong>sulelor adriatice 154<br />
Relicte antroponimice în limbile slave de sud 173<br />
Un caz special: numeralul *s!to 183<br />
Probleme de evolu!ie fonetic# 197<br />
Concluzii "i observa!ii f<strong>in</strong>ale 215<br />
Refer<strong>in</strong>!e 221<br />
__________________________________________________________________<br />
7
Abrevieri<br />
__________________________________________________________________<br />
Abrevieri<br />
ahd<br />
alb.<br />
arm.<br />
althochdeutsch (vechea german" de sus)<br />
albanez, limba albanez"<br />
limba armean"<br />
b. bulgar, limba bulgar" (slav")<br />
BER<br />
Georgiev et al. 1971 sq.<br />
c. ceh, limba ceh"<br />
ca#.<br />
cr.<br />
dalm.<br />
DLR<br />
ca#ub(ian)<br />
croat (varianta croat" a limbii sârbo-croate, cf. s., s.-cr.).<br />
dalmat, limba dalmat".<br />
Dic!ionarul limbii române ed. de Academia Român"<br />
începând cu anul 1913 sub redac!ia lui Sextil Pu#cariu<br />
(serie veche), apoi serie nou" d<strong>in</strong> 1948.<br />
DOR Constant<strong>in</strong>escu 1963<br />
eng.<br />
f<strong>in</strong>.<br />
frl.<br />
G<br />
gm.<br />
gr.<br />
ie.<br />
ill.<br />
it.<br />
lat.<br />
englez, limba englez"<br />
f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez, limba f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez"<br />
friulan, limba friulan"<br />
germanic<br />
german, limba german"<br />
grec, limba greac"<br />
<strong>in</strong>do-european<br />
il(l)ir<br />
italian(")<br />
lat<strong>in</strong>, limba lat<strong>in</strong>"<br />
__________________________________________________________________<br />
8
Abrevieri<br />
__________________________________________________________________<br />
lat. pop.<br />
let.<br />
lit.<br />
log.<br />
lat<strong>in</strong>" popular", colocvial" (pentru def<strong>in</strong>i!ie, vezi<br />
Introducerea).<br />
leton, limba leton"<br />
lituanian, limba lituanian"<br />
logudorez<br />
mac. macedonean, limba macedonean" (slav") 1<br />
mag.<br />
mes.<br />
mhd<br />
mrom.<br />
ND<br />
NFl<br />
nhd<br />
ngr.<br />
NI<br />
NL<br />
NM<br />
NP<br />
NPp<br />
NR<br />
NSt<br />
PIE<br />
maghiar(")<br />
messapic<br />
mittelhochdeutsch (germana medie de sus)<br />
macedo-român<br />
nomen dei (nume de div<strong>in</strong>itate, teonim)<br />
nomen flum<strong>in</strong>is (nume de râu sau de fluviu, hidronim)<br />
neuhochdeutsch (germana nou" de sus)<br />
neo-grec, limba greac" modern"<br />
nomen <strong>in</strong>sulae (nume de <strong>in</strong>sul", în toponimie)<br />
nomen loci (nume de loc sau de localitate, toponim)<br />
nomen montis (nume de munte, oronim)<br />
nomen personae (nume de persoan", antroponim)<br />
nomen populi (nume de popor, de grup etnic; etnonim)<br />
nomen regionis (nume de regiune sau de !<strong>in</strong>ut, în<br />
toponimie)<br />
nomen stagni (nume de lac)<br />
proto-<strong>in</strong>do-european<br />
1<br />
Macedonia a fost #i este, mai degrab", un termen geografic, mai pu!<strong>in</strong> un termen<br />
l<strong>in</strong>gvistic. Limba modern" macedonean", a c"rei form" literar" s!a consacrat<br />
începând cu anul 1941, este un idiom slav înrudit cu limba bulgar". Limba<br />
macedonean" antic" nu ne este cunoscut"; unii l<strong>in</strong>gvi#ti o consider" un idiom de tip<br />
ilir sau de tip trac. A se vedea acum Kopi Kyçyku, Istoria Macedoniei, Bucure#ti<br />
2003: ed. Cor<strong>in</strong>t.<br />
__________________________________________________________________<br />
9
Abrevieri<br />
__________________________________________________________________<br />
pers.<br />
pol.<br />
plb.<br />
persan(")<br />
polon, limba polon"<br />
polab, limba polab"<br />
preie. pre-<strong>in</strong>do-european 2<br />
protorom.<br />
protoromânesc, protoromân" (pentru def<strong>in</strong>i!ie, vezi<br />
Introducerea).<br />
r. rus("), limba rus"<br />
rom.<br />
român, limba român"<br />
s. sârb (varianta sârb" a limbii sârbe-croate, cf. cr., s.-cr.)<br />
s.-cr. sârb-croat, limba sârb"-croat" 3<br />
Skok Skok 1971-1974<br />
skr.<br />
slc.<br />
slv.<br />
tc.<br />
sanskrit(")<br />
slovac, limba slovac"<br />
sloven, limba sloven"<br />
turc" (otoman")<br />
Tomaschek Tomaschek 1893–1894<br />
ucr.<br />
ucra<strong>in</strong>ean, limba ucra<strong>in</strong>ean"<br />
v. ... vechi ... (precede abrevierea folosit" pentru un idiom: v.sl.<br />
„vechi slav”; v.slv. „vechi sloven” etc.).<br />
2<br />
Termen generic; se refer" la idiomurile vorbite în neoliticul #i eneoliticul<br />
european, îna<strong>in</strong>te de <strong>in</strong>vazia <strong>in</strong>do!europenilor. (<strong>Paliga</strong> 1989 c).<br />
3<br />
La începutul anilor ’90, când elaboram primele pag<strong>in</strong>i ale acestei lucr"ri, am<br />
adoptat formula uzual" îna<strong>in</strong>te de divizarea fostei Iugoslavii: sârbo-croat, limba<br />
sârbo-croat". Ulterior, au devenit uzuale formulele limba sârb" #i limba croat".<br />
<strong>Pre</strong>stigioasa publica!ie L<strong>in</strong>guistica (Ljubljana), în studiile publicate în limba<br />
englez", folose#te, în ultimul timp, s<strong>in</strong>tagma Serbian-Croatian language = limba<br />
sârb"-croat". Ni se pare, în contextul dat, cea mai bun" formul" #i poate fi<br />
recom<strong>and</strong>at" ca st<strong>and</strong>ard l<strong>in</strong>gvistic, cel pu!<strong>in</strong> pân" când – pr<strong>in</strong>tr!un eventual<br />
consens al l<strong>in</strong>gvi#tilor sârbi #i croa!i – s!ar g"si o alt" formul".<br />
__________________________________________________________________<br />
10
Influen!e romane "i preromane<br />
în limbile slave de sud
Introducere<br />
__________________________________________________________________<br />
Introducere<br />
Probleme generale<br />
Rela!iile d<strong>in</strong>tre popula!ia romanizat" d<strong>in</strong> spa!iul carpato!balcanic #i<br />
slavi au fost mult analizate de cercet"tori. O bibliografie impresionant" st"<br />
m"rturie în acest sens. L<strong>in</strong>gvi#tii au abordat mai ales problemele legate de<br />
<strong>in</strong>fluen!a slav" asupra limbii române, mult mai pu!<strong>in</strong> s!a discutat despre<br />
<strong>in</strong>fluen!ele limbii române (sau ale limbii dalmate în zona litoralului adriatic)<br />
asupra limbilor slave.<br />
În primele secole ale erei cre#t<strong>in</strong>e, popula!ia romanizat" era r"spândit" în<br />
tot spa!iul carpato!balcanic, existând un cont<strong>in</strong>uu de popula!ie romanizat" d<strong>in</strong><br />
Dacia #i Tracia pân" în Iberia. Ca atare, într!o perspectiv" diacronic", trebuie<br />
s" !<strong>in</strong>em seama de realitatea demografic" a secolelor V–VII p. Ch., respectiv<br />
de realitatea socio!politic" ce reflecta primele contacte strânse d<strong>in</strong>tre<br />
romanitatea r"s"ritean" #i primele grupuri slave. Este vorba, desigur, de slavii<br />
care, traversând teritoriul românesc nord!dun"rean, s!au stabilit la sud de<br />
Dun"re, constitu<strong>in</strong>d nucleul de baz" al popoarelor #i al limbilor sud!slave.<br />
Ne!am propus ca, în pag<strong>in</strong>ile ce urmeaz", s" discut"m problema celor<br />
mai vechi împrumuturi romanice (protoromâne#ti #i protodalmate) în<br />
limbile slave, în primul rând în limbile sud!slave, f"r" a ocoli cazurile în<br />
care unele cuv<strong>in</strong>te au cunoscut o r"spândire mai larg", fi<strong>in</strong>d împrumutate #i<br />
de alte grupuri slave (occidentale sau orientale) sau de maghiari.<br />
În al doilea rând, am considerat util s" rediscut"m problema elementelor<br />
autohtone preromane (#i, desigur, preslave), a#adar problema relictelor trace #i<br />
__________________________________________________________________<br />
13
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
ilire. A#a cum vom încerca s" ar"t"m în lucrarea noastr", chestiunea <strong>in</strong>fluen!ei<br />
substratului asupra limbilor moderne pune unele probleme deosebite. Pe lâng"<br />
dificultatea de a analiza <strong>in</strong>fluen!a unor limbi (traca #i ilira) neatestate în texte<br />
antice, cunoscute nou" doar pr<strong>in</strong> analiza mig"loas" a unor relicte, în pr<strong>in</strong>cipal<br />
onomastice, notate întâmpl"tor, <strong>in</strong>consecvent #i aproximativ, apare – nu de<br />
pu!<strong>in</strong>e ori – dificultatea de a alege între ipoteze diverse, unele ireconciliabile.<br />
Astfel, majoritatea covâr#itoare a l<strong>in</strong>gvi#tilor români consider" c" toate<br />
elementele trace d<strong>in</strong> limbile sud!slave s!au transmis pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic<br />
(proto!românesc), pe când unii l<strong>in</strong>gvi#ti bulgari, sârbi, croa!i #i sloveni afirm"<br />
d<strong>in</strong> ce în ce mai des c", cel pu!<strong>in</strong> uneori, unele cuv<strong>in</strong>te d<strong>in</strong> substratul trac s!au<br />
putut transmite limbilor slave #i direct, f"r" <strong>in</strong>termediar romanic. Argumentul<br />
<strong>in</strong>vocat este c", la orizontul secolelor V–VII p. Ch., limba trac" era înc"<br />
vorbit" în zone izolate d<strong>in</strong> Mun!ii Balcani, astfel c" primele grupuri slave<br />
(str"mo#ii bulgarilor #i sârbilor) au putut împrumuta unele cuv<strong>in</strong>te trace direct.<br />
În ultimii ani, #i unii arheologi români consider" c" grupuri nord!trace, mai<br />
precis carpii de pe versantul estic al Carpa!ilor, înc" î#i practicau rituri specifice<br />
în secolele V–VI p. Ch., posibil chiar mai târziu, pân" pr<strong>in</strong> secolele VIII–IX, ceea<br />
ce ar implica faptul c" ei înc" vorbeau un idiom tracic, fire#te pe cale de<br />
dispari!ie, de romanizare. Fenomenul acultura!iei la orizontul secolelor IV–IX<br />
p. $ Ch. pare mult mai complex decât s!a considerat pân" nu de mult, rela!iile<br />
d<strong>in</strong>tre grupurile trace (<strong>in</strong>clusiv traco!dace), romanice #i, ulterior, slave fi<strong>in</strong>d mai<br />
îndelungate, cu persisten!a elementului autohton. De altfel, importan!a fondului<br />
autohton în întreaga Romanie a fost subl<strong>in</strong>iat" de mult (Tagliav<strong>in</strong>i 1977: 65 sq.,<br />
în special § 27 #i 28, p. 112 sq., care se refer" la problema substratului trac #i ilir).<br />
Este motivul pentru care am considerat util ca, în prima parte a lucr"rii<br />
noastre, s" trecem în revist" pr<strong>in</strong>cipalele probleme legate de etnogeneza sud!est<br />
european". Am pornit discu!ia de la premisa c" datele arheologice pot sprij<strong>in</strong>i<br />
demersul etimologic!l<strong>in</strong>gvistic, clarificând unele puncte obscure d<strong>in</strong> cercetarea<br />
l<strong>in</strong>gvistic".<br />
__________________________________________________________________<br />
14
Introducere<br />
__________________________________________________________________<br />
Am luat în discu!ie acele cuv<strong>in</strong>te care, în urma analizei, reflect" cel mai<br />
vechi strat al împrumuturilor romanice sau, într!o formulare mai nuan!at", cel<br />
mai vechi strat al împrumuturilor romanice #i preromanice (trace #i ilire sau<br />
traco!ilire) în limbile slave de sud. Orizontul avut în vedere este cel al<br />
secolelor V–VII p.$Ch., altfel spus <strong>in</strong>tervalul de circa dou" secole în care limba<br />
vorbit" de popula!ia romanizat" sud!est european" a <strong>in</strong>fluen!at limba<br />
grupurilor slave ce au <strong>in</strong>trat în contact cu romanicii r"s"riteni. Este adev"rat c"<br />
uneori, în stadiul actual al cercet"rilor, nu este posibil" o cronologie precis",<br />
fi<strong>in</strong>d a#adar posibil ca unele elemente vechi române#ti s" se fi <strong>in</strong>tegrat limbilor<br />
slave mai târziu, dup" cum este posibil ca unele elemente de substrat traco!dac<br />
s" fi fost împrumutate de slavi înc" îna<strong>in</strong>te de expansiune, a#adar îna<strong>in</strong>te de<br />
secolul V p. $ Ch. Acest lucru era posibil, deoarece patria slav" primitiv"<br />
(Urheimat) se învec<strong>in</strong>a la sud cu ramura cea mai nordic" a traco!dacilor, cu<br />
costobocii d<strong>in</strong> teritoriul Bucov<strong>in</strong>ei de azi #i cu grupurile dace d<strong>in</strong> Maramure#.<br />
Apreciem c" adesea a fost exagerat" importan!a <strong>in</strong>fluen!ei slave asupra<br />
limbii române. Faptele arat" c", în multe cazuri, sensul de împrumut a fost<br />
<strong>in</strong>vers, d<strong>in</strong> român" (protoromân") spre limbile slave (#i spre maghiar"). Este<br />
un motiv suplimentar pentru a rediscuta problema rela!iilor l<strong>in</strong>gvistice în<br />
sud!estul european. De altfel, înc" d<strong>in</strong> 1966, Giuliano Bonfante atr"gea aten!ia<br />
asupra faptului c" protoromâna (le protorouma<strong>in</strong>) a <strong>in</strong>fluen!at protoslava (le<br />
protoslave). L<strong>in</strong>gvistul italian <strong>in</strong>voca, mai ales, argumente d<strong>in</strong> sfera foneticii.<br />
În lucrarea noastr" vom aduce noi argumente care sprij<strong>in</strong>" aceast" ipotez".<br />
__________________________________________________________________<br />
15
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Probleme term<strong>in</strong>ologice<br />
Porn<strong>in</strong>d la strângerea materialului #i întocm<strong>in</strong>d fi#ele pentru elaborarea<br />
lucr"rii de fa!", am constatat c" exist" discrepan!e term<strong>in</strong>ologice între diver#i<br />
autori. Pentru a clarifica de la bun început op!iunile noastre, consider"m c" este<br />
util a trece în revist" pr<strong>in</strong>cipalele probleme.<br />
Limb# „vulgar#”, limb# popular#, limb# comun#, protolimb#.<br />
Într!un studiu relativ recent, Cicerone Poghirc (1987) consider" c" termenul<br />
„român" comun"” este <strong>in</strong>adecvat, propunând formula „lat<strong>in</strong>" balcanic"”.<br />
Fischer (1985) folose#te termenul „lat<strong>in</strong>" dun"rean"”, Pu#cariu (1976)<br />
termenul „str"român"”, iar alteori (p. 244) termenul „lat<strong>in</strong>" vulgar"”. Ivan<br />
Duridanov, în articolele în german", folose#te termenul „Urrumänisch”, ceea<br />
ce s!ar traduce pr<strong>in</strong> „str"român"” sau pr<strong>in</strong> „protoromân"”. Iv"nescu (1980:<br />
194 #i passim) folose#te termenul „lat<strong>in</strong>" meso!dacic"” ce a suferit apoi o<br />
„balcanizare”. Anterior (p. 94 sq.) vorbea de „lat<strong>in</strong>" popular"”. A#a cum am<br />
ar"tat, Giuliano Bonfante folose#te termenii „protoromân"” #i „protoslav"”.<br />
Rosetti (1986: 321 sq.) adopt" termenul „lat<strong>in</strong>" vulgar"”. Dimitrescu (et al.<br />
1978: 75) trece în revist" #i al!i termeni sau alte s<strong>in</strong>tagme folosite în<br />
literatura de specialitate pentru a desemna anumite faze ale lat<strong>in</strong>ei d<strong>in</strong><br />
spa!iul carpato!balcanic: „romanic" balcanic"” (Ovid Densusianu), „român"<br />
primitiv"” (Alex<strong>and</strong>ru Philippide), „român" primitiv" comun"” (Macrea),<br />
„traco!român"” (Ion Coteanu).<br />
S<strong>in</strong>tagma „limb" comun"” a fost uneori criticat", cu referire la diverse<br />
areale l<strong>in</strong>gvistice. Astfel, Tagliav<strong>in</strong>i (1977: 67, n. 9) scrie: „La pr"bu#irea<br />
mitului unei limbi italice comune au contribuit în special cercet"rile lui<br />
G. $ Devoto”. În acord cu Poghirc, Tagliav<strong>in</strong>i #i Devoto, consider"m c"<br />
s<strong>in</strong>tagma „român" comun"” este <strong>in</strong>adecvat", dup" cum sunt <strong>in</strong>adecvate<br />
s<strong>in</strong>tagmele „<strong>in</strong>do!european" comun"”, „slav" comun"”, „germanic"<br />
__________________________________________________________________<br />
16
Introducere<br />
__________________________________________________________________<br />
comun"” etc. Limbile au tend<strong>in</strong>!e convergente #i/sau divergente.<br />
Remarcabila unitate a limbii engleze nu se explic" pr<strong>in</strong>tr!o „englez"<br />
comun"”, dup" cum nici portugheza ori spaniola, vorbite în diverse regiuni<br />
ale globului, nu se explic" pr<strong>in</strong>tr!o „portughez" comun"”, respectiv pr<strong>in</strong>tr!o<br />
„spaniol" comun"”. Unitatea limbii române, <strong>in</strong>clusiv a dialectelor<br />
sud!dun"rene, nu se poate explica pr<strong>in</strong>tr!o „român" comun"”, ci pr<strong>in</strong><br />
elemente majore de convergen!" spiritual", civiliza!ional" #i l<strong>in</strong>gvistic". A#a<br />
s!a întâmplat uneori în istorie, dup" cum au fost cazuri <strong>in</strong>verse, de exemplu<br />
limbile sud!slave, unde – pe teritorii mult mai restrânse decât ale românei –<br />
au prevalat elementele divergente, ce au condus – la sud de Dun"re – la<br />
apari!ia mai multor limbi slave pe un teritoriu mai mic decât în cel locuit<br />
compact de români în epoca modern", la nord de Dun"re.<br />
Aceast" diversitate term<strong>in</strong>ologic" dovede#te nu atât diferen!e de esen!"<br />
ori de viziune l<strong>in</strong>gvistic", ci – mai degrab" – dor<strong>in</strong>!a autorilor de a folosi un<br />
termen cât mai simplu #i, în acela#i timp, cât mai precis. Desigur, între faza<br />
lat<strong>in</strong>ei populare de la orizontul secolelor II–IV p. $ Ch. #i faza românei<br />
moderne (cu variantele sale nord! #i sud!dun"rene) au existat faze<br />
<strong>in</strong>termediare, ce pot fi cronologizate astfel:<br />
(1) sec. II–V: de la cucerirea Daciei pân" la sosirea primelor grupuri<br />
slave.<br />
(2) sec. VI–VII: perioda de circa dou" secole când au avut loc primele<br />
contacte <strong>in</strong>tense între popula!ia romanizat" – al"turi de care este posibil,<br />
conform ipotezelor avansate de unii autori, s" se fi men!<strong>in</strong>ut grupuri relativ<br />
compacte de traci, atât la nord, cât #i la sud de Dun"re) – #i slavi.<br />
Consider"m c" în aceast" perioad", de circa dou" secole, a avut loc o<br />
puternic" <strong>in</strong>fluen!" romanic" (protoromâneasc") asupra slavilor.<br />
(3) sec. VIII–X: cont<strong>in</strong>uarea #i încheierea etnogenezei sud!est<br />
europene; cre#t<strong>in</strong>area slavilor; consolidarea statelor slave; dup" aceast"<br />
perioad", începe <strong>in</strong>fluen!a slav" asupra limbii române. Unii autori (de<br />
__________________________________________________________________<br />
17
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
exemplu Rosetti 1986: 318) consider" c" <strong>in</strong>fluen!a slav" asupra limbii<br />
române este anterioar" secolului X, cele mai vechi împrumuturi române#ti<br />
d<strong>in</strong> slav" (st!pân, jupân, stân!, stânc!, sut! etc.) fi<strong>in</strong>d datate de autor chiar<br />
îna<strong>in</strong>te de sec. VII. Al!i autori (Mih"il" 1971) au ar"tat c" nu exist" nici un<br />
argument care s" sprij<strong>in</strong>e ipoteza c" ar exista cuv<strong>in</strong>te slave împrumutate de<br />
român" îna<strong>in</strong>te de sec. XI–XII. Încl<strong>in</strong>"m spre aceast" a doua ipotez". A#a<br />
cum vom încerca s" ar"t"m în cont<strong>in</strong>uare, cele câteva cuv<strong>in</strong>te considerate de<br />
Rosetti (#i de al!i autori) a fi de orig<strong>in</strong>e slav" sunt, de fapt, împrumutate de<br />
slavi fie d<strong>in</strong> român" (protoromân"), fie direct d<strong>in</strong> trac". În unele cazuri, este<br />
într!adev"r posibil ca slavii s" fi împrumutat unele cuv<strong>in</strong>te direct d<strong>in</strong> trac".<br />
Ne!am propus ca, în lucrarea noastr", s" rediscut"m situa!ia acestor cuv<strong>in</strong>te,<br />
sugerând – atunci când este cazul – noi explica!ii etimologice.<br />
Se consider" (Dimitrescu et al. 1978: 38) c" româna – de fapt, în acord<br />
cu term<strong>in</strong>ologia adoptat", protoromâna – #i!a dobândit caracterul specific<br />
„pân" cel târziu în sec. VIII”, iar mai departe (p. 42) se afirm", mai clar, c"<br />
„lat<strong>in</strong>a popular" r"mâne unitar" pân" în sec. IV (în Orient) #i pân" în sec. VI<br />
(în Occident)”. A#adar, se poate admite c", în sec. V p.$Ch., protoromâna<br />
c"p"tase deja însu#iri specifice. În cupr<strong>in</strong>sul lucr"rii, vom încerca s" ar"t"m<br />
c" aceast" cronologie este justificat".<br />
În acord cu scopul propus, de a discuta #i rediscuta <strong>in</strong>fluen!a romanic"<br />
(proto!româneasc") asupra limbilor slave, am încercat s" ne încadr"m în<br />
orizontul secolelor V–VII p.$Ch. Consider"m (#i vom subl<strong>in</strong>ia acest lucru pe<br />
parcursul lucr"rii) c" protoromâna s!a dezvoltat pe parcursul a circa c<strong>in</strong>ci<br />
secole, având dou" faze pr<strong>in</strong>cipale: (1) <strong>in</strong>cipient", secolele V–VII, analizat"<br />
preponderent de noi; #i (2) tardiv", secolele VIII–X. Ultima faz" a protormânei<br />
face trecerea spre faza românei vechi. Adoptând aici termenul protoromân!,<br />
nu resp<strong>in</strong>gem ceilal!i termeni folosi!i în literatura l<strong>in</strong>gvistic". Este o op!iune –<br />
între altele posibile – ce ni se pare adecvat" demersului nostru. De asemenea,<br />
am adoptat s<strong>in</strong>tagma lat<strong>in</strong>! popular!, nu lat<strong>in</strong>! vulgar!.<br />
__________________________________________________________________<br />
18
Introducere<br />
__________________________________________________________________<br />
De altfel, alegerea noastr" este justificat" #i de formulele echivalente<br />
folosite de slavi#ti: praslovansk!, praslovanski, respectiv protoslav,<br />
Urslavisch, cu referire la faza cea mai veche a limbii slave comune. În<br />
<strong>Paliga</strong> 1988 b am folosit termenul slava pre!expansiune (SPE), în englez"<br />
<strong>Pre</strong>!Expansion!Slavic (PES), echivalent al termenilor Urslavisch sau<br />
Proto!Slavic. Optând pentru ace#ti termeni, încerc"m s" adopt"m un limbaj<br />
term<strong>in</strong>ologic uniform, de exemplu proto!<strong>in</strong>do!european/ protoromân"<br />
(protoromânesc)/ protoslav/ protogermanic etc., respectiv termeni ce se<br />
refer" la faza cea mai veche a unui idiom.<br />
A#adar, vom folosi în cont<strong>in</strong>uare s<strong>in</strong>tagma lat<strong>in</strong>! popular! atunci când<br />
ne referim la limba vorbit" în întreaga Romanie, <strong>in</strong>clusiv în spa!iul<br />
carpato!balcanic. Termenul protoromân" (Urrumänisch) se refer" la limba<br />
vorbit" începând cu secolul V pân" în secolul X p.$Ch., cu cele dou" faze<br />
(<strong>in</strong>cipient" #i tardiv"). Aten!ia noastr" se va concentra mai ales asupra<br />
<strong>in</strong>tervalului cupr<strong>in</strong>s între secolele V–VII p.$Ch.<br />
Trebuie precizat c" nu exist" „frontier"” între lat<strong>in</strong>a clasic", lat<strong>in</strong>a<br />
popular" (sau „vulgar"”, altfel spus „colocvial"”) #i limbile romanice sau<br />
neolat<strong>in</strong>e. O admirabil" demonstra!ie în acest sens a f"cut G. Bonfante<br />
(1994). De#i analizeaz" #i cuv<strong>in</strong>te într!adev"r vulgare (cunnus, cauda, caco,<br />
merda etc.) în poemele lui Hora!iu, autorul folose#te, #i pe drept cuvânt,<br />
s<strong>in</strong>tagma „l<strong>in</strong>gua parlata”, nu „l<strong>in</strong>gua volgare”. Nu exist", a#adar, nici o<br />
întrerupere între lat<strong>in</strong>" #i romanic" (Tagliav<strong>in</strong>i 1977: 65). În acest sens<br />
trebuie s" privim #i delimit"rile lat<strong>in</strong> popular – lat<strong>in</strong> meso!dacic –<br />
protoromân". Ultimul termen s!ar putea traduce pr<strong>in</strong> „lat<strong>in</strong>a popular"<br />
(vulgar") vorbit" în arealul carpato!balcanic #i care a evoluat spre o faz"<br />
<strong>in</strong>cipient" a limbii române, numit" conven!ional protoromân"”.<br />
__________________________________________________________________<br />
19
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Structura "i scopul lucr#rii<br />
(1) Etnogeneza în sud!estul european, (2) lexicul referitor la<br />
organizarea social", (3) lexicul mitologic #i religios, (4) toponimia #i<br />
antroponimia preslav", (5) problema numeralului sut!, (6) fonetica sunt<br />
capitolele ce încearc" s" cupr<strong>in</strong>d" problemele de baz" ale cercet"rii<br />
l<strong>in</strong>gvistice referitoare la <strong>in</strong>fluen!a roman" #i preroman" (trac" #i/sau ilir")<br />
asupra limbilor slave. Ori de câte ori am considerat oportun, am f"cut<br />
referiri la rezultatele cercet"rilor d<strong>in</strong> alte discipl<strong>in</strong>e, cum ar fi arheologia,<br />
istoria, folcloristica, antropologia.<br />
A#a cum am am<strong>in</strong>tit, ne vom concentra, mai ales, asupra acelor<br />
cuv<strong>in</strong>te ce reprez<strong>in</strong>t" cel mai vechi strat al împrumuturilor romanice<br />
(protoromâne#ti #i protodalmate) în limbile sud!slave, respectiv asupra<br />
acelor cuv<strong>in</strong>te ce au fost împrumutate în <strong>in</strong>tervalul secolelor V–VII p.$Ch.<br />
Nu întotdeauna am putut prezenta o cronologie precis" ori satisf"c"toare,<br />
men!ionând acest lucru ori de câte ori a fost necesar.<br />
Sper"m ca rezultatele la care am ajuns s" impulsioneze noi abord"ri #i<br />
s" deschid" noi perspective în cercetarea l<strong>in</strong>gvistic".<br />
__________________________________________________________________<br />
20
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
Etnogeneza românilor, slavilor !i albanezilor<br />
Probleme !i rezultate<br />
Într!un <strong>in</strong>terval de numai c<strong>in</strong>ci!!ase secole (I–VII p. " Ch.), Europa a<br />
cunoscut o evolu#ie social$ deosebit$, iar mi!c$rile etnice au fost, de<br />
asemenea, ample !i esen#iale în evolu#ia ulterioar$ a cont<strong>in</strong>entului. Pe de o<br />
parte, r$zboaiele purtate de Roma au condus la un proces complex, dar<br />
relativ rapid, de romanizare. Astfel, la începutul secolului II, putem vorbi de<br />
o extraord<strong>in</strong>ar$ expansiune a limbii lat<strong>in</strong>e, proces ce va avea drept rezultat<br />
apari#ia treptat$ a idiomurilor romanice cunoscute azi (ansamblul<br />
problematicii este analizat de Tagliav<strong>in</strong>i 1977). Acest amplu proces de<br />
romanizare a afectat treptat, dar ferm, !i popula#iile de limb$ trac$. Pornit$<br />
d<strong>in</strong>spre sud, d<strong>in</strong> Illiria, Tracia !i Moesia, romanizarea a cont<strong>in</strong>uat, d<strong>in</strong> anul<br />
106, !i în teritoriile nord!dun$rene: Dacia. Este <strong>in</strong>teresant de observat c$ nu<br />
tot teritoriul nord!dun$rean a fost colonizat !i adm<strong>in</strong>istrat de Roma; acest<br />
fapt nu a împiedicat îns$ romanizarea întregului spa#iu daco!getic.<br />
Pe de alt$ parte, mi!c$rile unor grupuri etnice, începând cu secolul IV,<br />
au produs noi fenomene politico!militare, a c$ror component$ etnol<strong>in</strong>gvistic$<br />
!i!a pus amprenta în mod diferit asupra evolu#iei ulterioare.<br />
Astfel, aportul a!a!numi#ilor daci liberi (daci liberi), reprezenta#i – mai ales<br />
– de carpi (ce locuiau pe versantul estic al Carpa#ilor, în Moldova de azi) !i<br />
de costoboci (reprezentând ramura cea mai nordic$ a traco!dacilor, fi<strong>in</strong>d<br />
localiza#i aproximativ în Bucov<strong>in</strong>a de azi), nu poate fi subestimat (Bichir<br />
1981, unde analizeaz$ cazul dacilor liberi d<strong>in</strong> Muntenia; 1973 !i 1983, în<br />
care analizeaz$ rolul extrem de important al carpilor).<br />
__________________________________________________________________<br />
21
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Începând cu a doua jum$tate a secolului V, începe expansiunea<br />
slavilor, care va conduce la o nou$ modificare a configura#iei etnice d<strong>in</strong><br />
Europa central$, r$s$ritean$ !i de sud!est, deja afectat$ în secolele<br />
precedente de cuceririle Romei !i, ulterior, de migratori. D<strong>in</strong> perspectiva ce<br />
o propunem aici, raporturile d<strong>in</strong>tre slavi !i popula#ia romanizat$ sunt cele<br />
mai <strong>in</strong>teresante, dar aportul altor popula#ii, în pr<strong>in</strong>cipal germanice !i turcice,<br />
care au afectat sud!estul european, într!o m$sur$ mai mare sau mai mic$, nu<br />
poate fi ignorat.<br />
În cont<strong>in</strong>uare, ne vom concentra asupra celor trei componente<br />
pr<strong>in</strong>cipale ale etnogenezei sud!est europene: trac$ (<strong>in</strong>clusiv traco!dac$),<br />
roman$ !i slav$, cu observa#ia c$ r$zboaiele purtate de Roma !i cuceririle<br />
teritoriale ce au urmat nu au avut, respectiv nu au implantat o component$<br />
etnic$ uniform$. Roma a însemnat, îna<strong>in</strong>te de toate, o uniune civiliza#ional$<br />
!i l<strong>in</strong>gvistic$.<br />
Grupul tracic. În marele grup tracic sunt <strong>in</strong>cluse numeroase triburi,<br />
uniuni tribale sau alte forma#iuni etnice de tip civitas, care – exceptând<br />
perioada lui Burebista, ce a unificat sub autoritatea sa grupurile nord!trace,<br />
daco!getice – nu au format un stat unitar. În general, se admite unitatea<br />
l<strong>in</strong>gvistic$ !i, într!o anumit$ m$sur$, unitatea cultural!civiliza#ional$ a lumii<br />
trace (Vulpe 1974; Oppermann 1984; Daicoviciu 1965; rolul tracilor veni#i<br />
ori coloniza#i în Grecia a fost recent analizat de Samsaris 1993). Diferen#ele<br />
nord v. sud în lumea trac$ s!au datorat faptului c$ ramura sudic$ a asimilat<br />
gradual elemente elenistice, în timp ce ramura nordic$, daco!getic$, a fost<br />
supus$ unei <strong>in</strong>fluen#e central!europene de tip La Tène, începând, cel mai<br />
târziu, cu secolul III a. Ch. Au fost îns$ !i încerc$ri de a se sus#<strong>in</strong>e o<br />
puternic$ diferen#iere l<strong>in</strong>gvistic$ a arealului tracic: o limb$ trac$<br />
propriu!zis$ (în sud) !i o alt$ limb$ daco!moesic$ (în nord). Ipoteza a fost<br />
sus#<strong>in</strong>ut$, cu argumente neconv<strong>in</strong>g$toare, de unii l<strong>in</strong>gvi!ti bulgari, în special<br />
__________________________________________________________________<br />
22
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
de Georgiev (1957; vezi !i pozi#ia lui Poghirc 1969; 1976). A fost avansat$<br />
chiar ipoteza existen#ei „a cel pu#<strong>in</strong> trei idiomuri de tip tracic” (Schütz<br />
1984). Este clar c$ vor fi existat dialecte de tip tracic, dat fi<strong>in</strong>d faptul c$<br />
traca se vorbea pe un areal considerabil, d<strong>in</strong> estul Slovaciei de azi pân$ în<br />
sud, în Balcani. Ast$zi este îns$ greu de trasat isoglose dialectale trace.<br />
Unele diferen#ieri de tratament fonetic sunt depistabile (<strong>Paliga</strong> 1988 b; 1991<br />
a), altele doar b$nuite. În orice caz, nu rezist$ unei analize de am$nunt<br />
ipoteza conform c$reia limba trac$, în opozi#ie cu limba daco!mesic$, s!ar fi<br />
deosebit net de!a lungul unei isoglose pentru termenul ‘a!ezare urban$,<br />
ora!’; conform acestei ipoteze, ar fi existat un areal nordic (daco!getic) opus<br />
net unui areal sudic (trac propriu!zis; vezi alte discu#ii la Poghirc 1976 !i<br />
<strong>Paliga</strong> 1987 a).<br />
În ansamblu, discu#iile priv<strong>in</strong>d o împ$r#ire dialectal$ cât de cât precis$<br />
a dialectelor trace, ba mai mult, încerc$rile de a vorbi despre o limb$<br />
daco!moesic$ net diferit$ de o limb$ trac$ propriu!zis$ ni se par o#ioase,<br />
atâta timp cât nu s!au luat în considera#ie toate datele de care dispunem la<br />
ora actual$. Acestea nu sunt abundente, dar permit unele concluzii<br />
importante. Una d<strong>in</strong>tre aceste concluzii este c$ nu putem vorbi de mai multe<br />
idiomuri de tip tracic, ci de o limb$ trac$ diferen#iat$ dialectal (alte discu#ii<br />
la <strong>Paliga</strong> 1988 b; 1989 a; 1989 c; 1991 a).<br />
Relevante, atunci când se abordeaz$ specificul civiliza#iei trace (în<br />
general) !i traco!dace (în special), sunt aspectele legate de religia !i de<br />
cred<strong>in</strong>#ele tracilor (Mu!u 1972, 1973, 1982; autorul utilizeaz$ metoda<br />
comparativ$, l<strong>in</strong>gvistic$ !i mitologic$). În al doilea rând, cercet$rile<br />
arheologice ofer$ un bogat material de care trebuie s$ #<strong>in</strong>$ seama !i<br />
cercet$rile l<strong>in</strong>gvistice (vezi recent Sîrbu 1993; autorul semnaleaz$ o<br />
bulversare extraord<strong>in</strong>ar$ a vechilor practici funerare începând cu sfâr!itul<br />
secolului III !i începutul secolului II a. Ch., traco!dacii reven<strong>in</strong>d la vechile<br />
ritualuri abia în sec. II p."Ch., a!adar dup$ cucerirea roman$). Consider$m<br />
__________________________________________________________________<br />
23
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
c$ datele l<strong>in</strong>gvistice !i arheologice se completeaz$ reciproc, conducând – în<br />
ultim$ <strong>in</strong>stan#$ – la conturarea unui tablou general veridic a ceea ce a fost<br />
civiliza#ia tracilor.<br />
În acest sens, se observ$, în primul rând, existen#a unei div<strong>in</strong>it$#i<br />
supreme a ramurii nordice a tracilor, daco!ge#ii, numit$ în textele antice<br />
Zalmoxis, Zamolxis, Salmoxis (Mu!u 1972). Caracteristica fundamental$ a<br />
religiei traco!dace este aniconismul. Nu exist$ reprezent$ri vizuale ale<br />
marilor zeit$#i trace ori traco!dace, ci – începând cu secolul IV a. Ch. –<br />
reprezent$ri cu caracter mitologic. În faza tardiv$, sunt atestate reprezent$ri<br />
vizuale de <strong>in</strong>fluen#$ elenistic$ !i roman$, cum este Cavalerul trac ori cum<br />
sunt zeit$#ile, probabil autohtone, în <strong>in</strong>terpretatio romana (de pild$ Bendis,<br />
o veche div<strong>in</strong>itate autohton$ a #es$turilor !i a sor#ii, a!a cum a ar$tat Mu!u<br />
1982). În general, reprezent$rile mitologice vizuale atest$ unele diferen#e<br />
între daco!ge#i !i traci. De asemenea, trebuie observat c$ termenul traco!dac<br />
este adecvat, mai ales, atunci când ne referim la aspectul l<strong>in</strong>gvistic. D<strong>in</strong><br />
punct de vedere arheologic, este preferabil s$ utiliz$m termeni precum<br />
dacic, getic, daco!getic fa#$ de trac, tracic, în ultimul caz cu referire la<br />
ramura sudic$ a grupului tracic.<br />
Aceste date, foarte succ<strong>in</strong>t prezentate aici, arat$ c$, spre sfâr!itul<br />
antichit$#ii clasice, dup$ ce tracii au <strong>in</strong>trat în contact mai strâns cu civiliza#ia<br />
elenistic$, dar !i cu civiliza#ia roman$ (rezultatul f<strong>in</strong>al fi<strong>in</strong>d, desigur,<br />
romanizarea) specificul tradi#ional (între care !i aniconismul) se estompeaz$.<br />
Cum, în ansamblu, tracii tr$iau într!un sistem tribal, cu alian#e temporare ori<br />
chiar cu o ampl$ alian#$ ce a condus la unificarea majorit$#ii triburilor<br />
daco!getice în timpul lui Burebista, existau – f$r$ îndoial$ – nu numai<br />
diferen#e dialectale, ci !i unele diferen#ieri religioase. Nu exist$ nici o<br />
dovad$, de exemplu, c$ marele zeu Zamolxis ar fi fost adorat !i de ramura<br />
sudic$ a tracilor (de!i, eventual, este posibil s$ accept$m o asemenea<br />
ipotez$), ceea ce înseamn$ c$ – d<strong>in</strong> punct de vedere religios – exista o<br />
__________________________________________________________________<br />
24
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
diferen#iere important$ între tracii de nord (daco!ge#ii) !i tracii sudici. Pe de<br />
alt$ parte, trebuie s$ fi fost elemente convergente în ansamblul lumii trace;<br />
altm<strong>in</strong>teri, Herodot !i al#i istorici antici – care semnaleaz$ unele diferen#e<br />
între ge#i !i traci (tracii sudici) – nu i!ar fi prezentat pe ge#i drept „cei mai<br />
drep#i !i cei mai viteji d<strong>in</strong>tre traci”. Trebuie s$ admitem c$ <strong>in</strong>forma#iile<br />
prezentate reflect$ o realitate greu de pus la îndoial$.<br />
Exist$ numeroase lucr$ri care au abordat specificul civiliza#iei<br />
traco!dace în ansamblul lumii trace. Astfel, s!au analizat a!ez$rile urbane ale<br />
dacilor (Glodariu, Iaroslavschi !i Rusu 1988) precum !i, ulterior, fenomenul<br />
romaniz$rii în mediul urban dacic (Branga 1980; Toropu !i T$tulea 1987:<br />
cetatea Sucidava!Celei; Gudea 1986: Porolissum; Davidescu 1989: H<strong>in</strong>ova).<br />
Rolul italicilor !i al veteranilor d<strong>in</strong> Dacia în procesul romaniz$rii a fost de<br />
asemenea studiat (Branga 1986). Pe de alt$ parte, avem acum la dispozi#ie<br />
studii priv<strong>in</strong>d, de exemplu, importan#a militar$ a traco!dacilor (Vulpe !i<br />
Zahariade 1987) ori priv<strong>in</strong>d epoca lui Decebal, ultima expresie a civiliza#iei<br />
dace îna<strong>in</strong>te de romanizare (M$rghitan 1987).<br />
Romanizarea grupului tracic a pornit d<strong>in</strong>spre sud, d<strong>in</strong> Tracia !i<br />
Moesia, ext<strong>in</strong>zându!se !i la nord de Dun$re dup$ anul 106 p."Ch. Primele<br />
cuceriri romane au at<strong>in</strong>s litoralul adriatic în anul 229 a. Ch., iar în 27 a. Ch.,<br />
sub Augustus, a fost cucerit$ Pannonia, ulterior reorganizat$ în Pannonia<br />
Superior !i Pannonia Inferior în anii 103 !i 107. Pr<strong>in</strong> urmare, cucerirea<br />
spa#iului iliro!tracic s!a f$cut gradual, timp de aproape trei secole !i<br />
jum$tate (Mih$escu 1978: 37–41).<br />
În <strong>in</strong>tervalul 106–271, romanizarea Daciei a fost relativ rapid$,<br />
profund$ !i ireversibil$. Pe de alt$ parte, nu trebuie m<strong>in</strong>imalizat$ importan#a<br />
dacilor liberi – reprezenta#i, mai ales, de carpi !i de alte etnii încadrabile în<br />
grupurile daco!getice – în <strong>in</strong>tervalul secolelor II–IV. Costobocii reprezentau,<br />
probabil, ramura cea mai nordic$ a dacilor. Aceste grupuri de daci liberi au<br />
reprezentat o problem$ constant$ a Imperiului. În <strong>in</strong>tervalul 280–300, dup$<br />
__________________________________________________________________<br />
25
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
ce adm<strong>in</strong>istra#ia roman$ p$r$se!te Dacia, are loc o revenire a acestor grupuri<br />
de daci liberi în Transilvania, dup$ cum atest$ siturile de la Reci (Covasna)<br />
!i Soporu de Câmpie (Cluj). Are loc ceea ce arheologii numesc „retracizarea<br />
Daciei”. Importan#a militar$ a carpilor este dovedit$ !i de faptul c$, în<br />
<strong>in</strong>tervalul 195–197, în urma luptelor duse la Dun$rea de Jos, Galerius ia de<br />
!ase ori titlul de Carpicus Maximus. Carpii sunt men#iona#i pentru ultima<br />
oar$ în scrierile antichit$#ii târzii de istoricul Zosimos, în anul 381, când el<br />
descrie o <strong>in</strong>vazie a hunilor !i a scirilor în Imperiu. Este, desigur, data ultimei<br />
atest$ri a carpilor în documente, ceea ce nu înseamn$ c$ grupuri mai mult<br />
sau mai pu#<strong>in</strong> compacte de carpi ori de costoboci nu !i!au mai putut p$stra<br />
identitatea etnic$; este îns$ greu de spus pân$ când s!au mai p$strat, relativ<br />
neafectate (ori mai pu#<strong>in</strong> afectate) de romanizare, asemenea grupuri de daci<br />
liberi. Problema este disputat$ de arheologi. În orice caz, puternice elemente<br />
carpice sunt b<strong>in</strong>e atestate pân$ în secolul IV (Bichir 1973; problematica<br />
dacilor liberi d<strong>in</strong> Moldova este constant prezent$ în articolele publicate în<br />
Carpica). Exist$ numeroase studii priv<strong>in</strong>d aportul dacilor în cristalizarea<br />
unei civiliza#ii orig<strong>in</strong>ale, de factur$ romanic$, dar unde elementul autohton a<br />
avut o importan#$ deosebit$ (Protase 1976, unde analizeaz$ un cimitir dacic<br />
d<strong>in</strong> epoca roman$; Protase 1980, unde analizeaz$ importan#a autohtonilor în<br />
epoca roman$).<br />
Începând cu secolul IV, pe teritoriul României, mai întâi în regiunile<br />
extracarpatice, apoi !i în Transilvania, cercet$rile arheologice au revelat<br />
existen#a unei culturi relativ uniforme numit$ Sântana de Mure!, de la situl<br />
eponim d<strong>in</strong> jude#ul Mure!. Se folose!te !i denumirea mai cupr<strong>in</strong>z$toare<br />
Sântana de Mure!!Cerneahov (%ernjahov). Ap$rut$ <strong>in</strong>i#ial la Dun$rea de Jos<br />
!i pe litoralul nord pontic, aceast$ cultur$ nu era uniform$ d<strong>in</strong> punct de<br />
vedere etnic, în componen#a sa <strong>in</strong>trând elemente germanice !i sarmatice. În<br />
anii ’50, se considera c$ !i elementele slave !i!ar fi adus o contribu#ie la<br />
aceast$ cultur$. Ultimele cercet$ri <strong>in</strong>firm$ asemenea ipoteze. Dac$ slavii vor<br />
__________________________________________________________________<br />
26
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
fi avut o anume <strong>in</strong>fluen#$ în aceasta cultur$, aceasta a fost irelevant$ d<strong>in</strong><br />
punct de vedere arheologic. Pe teritoriul României, se consider$ c$<br />
elementul de baz$ era germanic!gotic, al$turi de elemente romanice !i<br />
carpice. Siturile de la Sântana de Mure!, Span#ov (Ilfov), Independen#a<br />
(Ialomi#a), Olteni (Teleorman), Izvorul (Ilfov) atest$ c$ asupra acestei<br />
culturi s!a exercitat o puternic$ <strong>in</strong>fluen#$ romanic$ local$ (Popilian, Bichir !i<br />
Diaconu în Vulpe !i Poghirc, ed. 1976: 279 sq.). Cultura nu mai este<br />
documentat$ arheologic începând cu a doua jum$tate a secolului IV, când<br />
are loc <strong>in</strong>vazia hunilor.<br />
Romanizarea complet$ a zonelor neocupate niciodat$ de adm<strong>in</strong>istra#ia<br />
roman$, în esen#$ Moldova !i Maramure!ul, trebuie explicat$ diferit, pr<strong>in</strong>tr!un<br />
proces complex !i mai îndelungat. Arheologii nu sunt unanimi în op<strong>in</strong>ii.<br />
Plecând de la considera#iile priv<strong>in</strong>d elementul carpic, pe care le!am am<strong>in</strong>tit,<br />
romanizarea carpilor trebuie privit$ ca un proces de romanizare secundar$,<br />
având focarul pr<strong>in</strong>cipal în Transilvania !i focare secundare pe litoralul pontic.<br />
„Romanizarea popula#iei dacice de la est de Carpa#i nu poate fi conceput$ în<br />
acela!i fel cu aceea d<strong>in</strong> <strong>in</strong>teriorul prov<strong>in</strong>ciei. Aici, romanizarea se face într!un<br />
ritm mai lent !i dureaz$ mai b<strong>in</strong>e de patru secole. Elementele prov<strong>in</strong>ciale<br />
romane sînt de o mare diversitate !i p$trunderea lor se face numai pr<strong>in</strong><br />
adoptare benevol$” (I. Ioni#$ 1982: 119; Ioni#$ !i Ursachi 1988: 98). Autorii nu<br />
<strong>in</strong>dic$ o dat$ limit$, fie !i aproximativ$, pân$ la care se poate considera<br />
încheiat procesul de romanizare. „Cel pu#<strong>in</strong> patru secole” este o cronologie cât<br />
se poate de imprecis$, dar arat$ implicit c$, d<strong>in</strong> punct de vedere arheologic,<br />
popula#ia autohton$ este atestat$ pân$ cel pu#<strong>in</strong> în secolul VI p."Ch., dac$ nu<br />
chiar mai târziu. Al#i autori, care au studiat aceast$ perioad$, nu avanseaz$ nici<br />
o dat$ limit$ când autohtonii au fost complet romaniza#i (de exemplu, Sanie<br />
1981; la p. 226, autorul consider$ c$ via#a societ$#ii romane era deosebit de<br />
atractiv$ pentru aristocra#ia geto!carpic$, acest fapt impulsionând romanizarea<br />
<strong>in</strong>direct$, a!a cum o prez<strong>in</strong>t$ !i I. Ioni#$).<br />
__________________________________________________________________<br />
27
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
În general, se poate observa c$ romanizarea Moldovei a atras aten#ia<br />
multor cercet$tori, tocmai datorit$ faptului c$ aici procesul romaniz$rii a<br />
fost complex, mai lent !i, f$r$ îndoial$, s!a produs pr<strong>in</strong> adoptarea benevol$ a<br />
romanit$#ii (vezi alte discu#ii la Teodor 1981, 1984; Giurescu, ed. 1992).<br />
Atunci când ne referim la romanizarea Moldovei, trebuie s$ #<strong>in</strong>em seama de<br />
fenomenul acultura#iei, de penetrarea gradual$, dar ferm$, a cre!t<strong>in</strong>ismului<br />
precum !i de mi!c$rile secundare ale popula#iei autohtone romanizate care,<br />
retr$gându!se temporar !i periodic spre mun#i !i spre Dun$re, l$sa un<br />
„culoar de trecere” migratorilor, pentru ca apoi s$ rev<strong>in</strong>$ pe acelea!i locuri<br />
cu un nou aport de romanitate.<br />
Al#i cercet$tori au ar$tat c$, la nivelul secolului VII p."Ch., pe teritoriul<br />
României apar trei culturi având caracteristici convergente, toate doved<strong>in</strong>d<br />
tr$s$turile unei civiliza#ii de tip romanic, precursoarea civiliza#iei medievale<br />
române!ti. Este vorba despre culturile Costi!a!Boto!ana (r$spândit$ în<br />
Moldova), Bratei (în Transilvania) !i Ipote!ti!Ciurel!Cânde!ti (la sud de<br />
Carpa#i). Acestea reprez<strong>in</strong>t$, în fapt, civiliza#ia veche româneasc$<br />
(protoromâneasc$) (Mitrea, Em<strong>in</strong>ovici !i Momanu 1987). Aceste trei culturi<br />
(de fapt, trei aspecte ale unei civiliza#ii uniforme) se afl$ în cont<strong>in</strong>uarea culturii<br />
Sântana de Mure! d<strong>in</strong> secolul IV. Cercet$rile recente confirm$ aceste date. La<br />
Davideni, jud. Neam#, s!a descoperit o a!ezare datat$ în <strong>in</strong>tervalul secolelor"V–<br />
VII. La începutul acestui <strong>in</strong>terval, ceramica slav$ nu este atestat$. Ea apare<br />
începând cu a doua jum$tate a sec. VI !i prima jum$tate a sec. VII. În<br />
ansamblu îns$, situl este de factur$ clar autohton$, daco!roman$, având<br />
coresponden#e în lumea bizant<strong>in</strong>$. De asemenea, procesul de cre!t<strong>in</strong>are al<br />
popula#iei autohtone era în curs (Mitrea 1994). În aceea!i zon$, este atestat<br />
situl de la Borni!!V$r$rie, datat în <strong>in</strong>tervalul secolelor VIII–IX, precursor al<br />
culturii vechi române!ti Dridu (sec. X–XI) (Teodor !i Popovici 1994).<br />
P$rerile arheologilor sunt a!adar împ$r#ite într!o chestiune de detaliu:<br />
data limit$ când vor fi fost complet romanizate ultimele grupuri relativ<br />
__________________________________________________________________<br />
28
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
compacte de daci, în context ultimele grupuri de carpi !i de costoboci,<br />
eventual !i alte grupuri de daci liberi. A!a cum am ar$tat, unii autori<br />
consider$ c$ elementul autohton traco!dac a supravie#uit pân$ cel pu#<strong>in</strong> în<br />
secolul VI (I. Ioni#$), al#ii consider$ c$ în secolele V–VII se poate deja vorbi<br />
de o civiliza#ie romanizat$ complet !i uniform$ pe întreg arealul românesc<br />
(I. Mitrea). Chiar în comunic$rile aceluia!i autor se constat$ o anume<br />
evolu#ie. Astfel, <strong>in</strong>i#ial, Ligia Bârzu (1973) semnala o anume persisten#$ a<br />
civiliza#iei autohtone traco!dace în sec. IV–V, f$r$ a trage concluzii ferme.<br />
Ulterior, aceea!i autoare (1979, 1980) încl<strong>in</strong>$ mai decis spre ipoteza c$, d<strong>in</strong><br />
punct de vedere arheologic, urmele de civiliza#ie daco!getic$ sunt atestate<br />
relativ b<strong>in</strong>e pân$ dup$ sec. VI, disp$rând complet abia în sec. IX.<br />
Cercet$rile sunt în curs, nefi<strong>in</strong>d posibil deocamdat$ s$ tragem concluzii<br />
def<strong>in</strong>itive. În orice caz, cercet$rile d<strong>in</strong> ultimii ani arat$ clar c$ fenomenul<br />
romaniz$rii a fost complex, îndelungat, ireversibil, dar cu îndelungate<br />
<strong>in</strong>fluen#e ale elementului autohton trac !i/sau traco!dac, atât la nord cât !i la<br />
sud de Dun$re.<br />
Consider$m c$ cele dou$ puncte de vedere nu sunt ireconciliabile,<br />
deoarece – începând cu secolele V–VI – cultura material$ atestabil$<br />
arheologic dev<strong>in</strong>e tot mai uniform$ în întreg spa#iul sud!est european, astfel<br />
c$ – începând cu secolul X – numai datele arheologice, dac$ nu sunt<br />
coroborate cu alte <strong>in</strong>forma#ii, nu permit elaborarea unei ecua#ii plauzibile<br />
cultur! material! = grup etnic. Desigur, o asemenea ecua#ie nu este u!or de<br />
rezolvat totdeauna, <strong>in</strong>clusiv pentru perioadele mai vechi, ale Neoliticului !i,<br />
ulterior, ale Epocii Bronzului. În orice caz, de!a lungul Evului Mediu, sunt<br />
atestate „desc$lec$rile” d<strong>in</strong>spre Ardeal spre Moldova. Se pare c$ acest sens<br />
de deplas$ri ale popula#iei ardelene !i maramure!ene a existat în diverse<br />
perioade istorice, mergând pân$ în preistorie (dac$ ne gândim la faptul c$<br />
orig<strong>in</strong>ile culturii Cucuteni se afl$ în sud!estul Transilvaniei). Persisten#a<br />
elementului autohton, <strong>in</strong>i#ial neromanizat – reprezentat de carpi !i de<br />
__________________________________________________________________<br />
29
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
costoboci – este <strong>in</strong>contestabil$, dup$ cum este <strong>in</strong>contestabil$, într!o faz$<br />
ulterioar$, romanizarea acestor grupuri de daci liberi. De fapt, în acest caz,<br />
am putea folosi termenul protoromânizare, deoarece – în secolele III–IV !i<br />
dup$ aceea – nu mai era un proces de romanizare direct$ pr<strong>in</strong> adm<strong>in</strong>istra#ia<br />
roman$. Pe de alt$ parte, acest proces complex nu poate fi explicat decât<br />
pr<strong>in</strong> existen#a unui <strong>in</strong>tens focar de romanizare în Transilvania !i care a<br />
permis expansiunea romanit$#ii spre r$s$rit !i spre nord, chiar dup$<br />
retragerea adm<strong>in</strong>istra#iei romane.<br />
Romanizarea d<strong>in</strong> arealul sud!dun$rean s!a petrecut în forme<br />
asem$n$toare. Numeroase studii publicate în Bulgaria !i în Iugoslavia (fosta<br />
Iugoslavie) au abordat problema d<strong>in</strong> diverse puncte de vedere (a se vedea<br />
periodicele Thracia, Byzant<strong>in</strong>obulgarica, Balkansko Ezikoznanie/<br />
L<strong>in</strong>guistique Balkanique, Studia Balcanica, !iva Antika etc.). Papazoglu<br />
(1969), într!un studiu fundamental priv<strong>in</strong>d distribu#ia etnic$ la sud de<br />
Dun$re, a ar$tat c$, pe lâng$ tracii propriu!zi!i !i iliri, alte c<strong>in</strong>ci grupuri<br />
etnice ! tribalii, autaria#ii, dardanii, scordiscii !i moesii ! au jucat un rol<br />
mai mult sau mai pu#<strong>in</strong> important în etnogeneza sud!est european$ d<strong>in</strong><br />
mileniul I p."Ch. D<strong>in</strong>tre aceste c<strong>in</strong>ci grupuri etnice sud!dun$rene, moesii !i<br />
dardanii erau traci, autaria#ii iliri, scordiscii cel#i, iar tribalii 1 tr$deaz$ atât<br />
elemente civiliza#ionale trace cât !i ilire.<br />
Este <strong>in</strong>teresant de remarcat c$ !i la sud de Dun$re, în ciuda faptului c$<br />
romanizarea a fost mai timpurie, se constat$ c$ în secolele V–VII p. " Ch.<br />
existau vorbitori de limb$ trac$, mai ales în zonele rurale izolate d<strong>in</strong> sudul<br />
Balcanilor (T$pkova!Zaimova 1962; Velkov 1962). Astfel, la sosirea<br />
slavilor, înc$ existau vorbitori de limb$ trac$ la sud de Dun$re (Velkov<br />
1<br />
Numele tribalilor trebuie s$ fi însemnat ‘trei balauri’, fi<strong>in</strong>d unul d<strong>in</strong>tre<br />
argumentele orig<strong>in</strong>ii traco!dace a cuv<strong>in</strong>telor române!ti bal!, balaur, cu p$strarea<br />
normal$ a lui b/v în pozi#ie <strong>in</strong>tervocalic$. Vezi alte discu#ii priv<strong>in</strong>d grupurile etnice<br />
d<strong>in</strong> sud!estul european la Papazoglu 1969.<br />
__________________________________________________________________<br />
30
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
1972). Persisten#a tracilor ca grup etnic este men#ionat$, destul de rar, !i de<br />
unii autori ai antichit$#ii tardive; totu!i, în unele cazuri, este vorba doar de<br />
perpetuarea unor denumiri geografice, nu de supravie#uirea unor traci, astfel<br />
încât concluziile trebuie trase pr<strong>in</strong> coroborarea datelor mai multor discipl<strong>in</strong>e<br />
(T$pkova!Zaimova 1972). În ansamblu îns$, situa#ia de la sud de Dun$re nu<br />
difer$ esen#ial în ceea ce prive!te „distribu#ia în teren” a popula#iei<br />
romanizate, dar !i a grupurilor trace, respectiv traco!dace, înc$ neaculturate<br />
complet (vezi !i Studia Balcanica 5/1971, unde sunt cupr<strong>in</strong>se câteva puncte<br />
de vedere; între acestea, studiul lui Emil Condurachi, pp. 249–269, !i cel al<br />
lui Vl. Georgiev, pp. 155–170, ultimul fi<strong>in</strong>d un punct de vedere l<strong>in</strong>gvistic. A<br />
se compara cu punctele de vedere mai noi d<strong>in</strong> Hänsel !i Althammer, ed.<br />
1987). Perspectiva l<strong>in</strong>gvistic$ a etnogenezei sud!est europene a constituit<br />
subiectul nr. 20, 1–2/1977 al periodicului L<strong>in</strong>guistique Balcanique.<br />
Se poate aprecia c$, spre sfâr!itul antichit$#ii, romanizarea întregului<br />
spa#iu sud!est european era avansat$, persistând totu!i grupuri mai mult sau<br />
mai pu#<strong>in</strong> compacte de traci, la sud de Dun$re, !i de traco!daci, reprezenta#i<br />
mai ales de carpi !i de costoboci, la nord de Dun$re în arealul de la r$s$rit<br />
de Carpa#i. Limba vorbit$ în acest vast areal era de tip lat<strong>in</strong> popular. Cu<br />
timpul, în sud!estul european s!au diferen#iat dou$ grupuri neo!lat<strong>in</strong>e strâns<br />
înrudite: dalmat, acolo unde substratul a fost ilir, cu unele <strong>in</strong>fluen#e celtice,<br />
mai ales în nord, !i românesc, acolo unde substratul a fost tracic. Frontiera<br />
d<strong>in</strong>tre dalmat$ !i român$ poate fi trasat$ aproximativ de!a lungul Dr<strong>in</strong>ei<br />
(Mih$escu 1978: 50), ceea ce corespunde – în l<strong>in</strong>ii mari – frontierei d<strong>in</strong>tre<br />
traci !i iliri. Grupul est!romanic protoromânesc era cel mai r$spândit: d<strong>in</strong><br />
arealul carpatic pân$ în sud la mun#ii Haemus !i de la Marea Neagr$ pân$<br />
aproape de litoralul adriatic. Limba trac$ a reprezentat substratul cel mai<br />
r$spândit al lat<strong>in</strong>it$#ii sud!est europene, atât la nord cât !i la sud de Dun$re.<br />
Ilira a reprezentat substratul romanit$#ii dalmate, de!a lungul coastei<br />
adriatice. Nu exist$ nici un argument care s$ permit$ presupunerea c$<br />
__________________________________________________________________<br />
31
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
protoromâna sud!dun$rean$ ar fi diferit în mod esen#ial de varianta sa<br />
nord!dun$rean$ sau, altfel formulat, c$ ar fi fost vorba de dou$ limbi<br />
romanice diferite.<br />
A!adar, la începutul secolului VI p."Ch., romanizarea – atât la nord, cât<br />
!i la sud de Dun$re – era într!o faz$ avansat$, persistând îns$ grupuri relativ<br />
compacte de vorbitori de limb$ trac$, mai ales în mediul rural sau acolo<br />
unde romanizarea a fost <strong>in</strong>direct$ (cazul zonei carpice d<strong>in</strong> Moldova de azi).<br />
Acum î!i face apari#ia un alt grup etnic, a c$rui expansiune extraord<strong>in</strong>ar$ va<br />
produce o nou$ bulversare etno!l<strong>in</strong>gvistic$ în întreaga Europ$<br />
central!r$s$ritean$: slavii.<br />
Slavii. Mult timp, problema patriei primitive (Urheimat, homel<strong>and</strong>) a<br />
slavilor a constituit un subiect de dispute, dup$ cum – timp de multe decenii<br />
– îns$!i patria primitiv$ a <strong>in</strong>do!europenilor a fost plasat$ în diverse areale.<br />
Nici ast$zi discu#iile nu au încetat. Cercet$rile d<strong>in</strong> ultimele decenii,<br />
coroborând argumentele hidronimiei cu datele arheologice, au ar$tat c$<br />
patria primitiv$ a slavilor trebuie plasat$ la nord de arealul daco!getic, la est<br />
de arealul celtic !i germanic, la sud de baltici !i la vest de grupurile iranice<br />
(Gimbutas 1971; Vá&a 1983; Beranová 1988). Analiza comparativetimologic$<br />
a ar$tat c$ limba slavilor era (respectiv limbile slave moderne<br />
sunt) de tip satem, a!adar apar#<strong>in</strong>ând ramurii r$s$ritene <strong>in</strong>do!europene,<br />
al$turi de traco!dac$, baltic$, iranic$ !i vechea <strong>in</strong>dian$.<br />
În antichitate, slavii nu apar men#iona#i în documente. Pentru<br />
antichitatea târzie, se admite în general c$ numele Anti !i Venedi (uneori<br />
grafiat !i Veneti) se refer$ la slavi (grafia Veneti nu trebuie confundat$ cu<br />
omograful referitor la o popula#ie italic$ ce a dat numele Vene#iei) (Vá&a<br />
1983). Într!adev$r, este plauzibil s$ credem c$ anticii au notat cu destul$<br />
acurate#e o denumire în uz cel pu#<strong>in</strong> la unele triburi slave. O confirmare o<br />
__________________________________________________________________<br />
32
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
g$sim în aceea c$, în f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez$, ru!ii sunt numi#i venäjä, pe când suedezii<br />
sunt numi#i ruotsi. Acest fapt se explic$ pr<strong>in</strong>tr!un contact timpuriu d<strong>in</strong>tre<br />
grupul f<strong>in</strong>ic (protof<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez) !i grupul slav ce a stat la baza etnogenezei<br />
ruse!ti, îna<strong>in</strong>te s$ apar$ etnonimul ruskij, de orig<strong>in</strong>e probabil germanic$. 'i<br />
etnonimul românesc venetíc ‘str$<strong>in</strong>’, explicat pr<strong>in</strong> turc venedik (DEX, sub<br />
acela!i cuvânt, înregistreaz$ !i sensul ‘moned$ vene#ian$’, care îns$ reflect$<br />
o <strong>in</strong>fluen#$ mai nou$ pr<strong>in</strong> filier$ greac$, venétikos), <strong>in</strong>diferent de felul în care<br />
s!a transmis cuvântul, trebuie s$ fie pus în leg$tur$ cu o veche denumire a<br />
slavilor. (A se compara acest etnonim cu situa#ia lui vân!t < lat. venetus<br />
‘vene#ian’, de culoarea specific$ adus$ de negustorii vene#ieni). Georgiev<br />
(1968) a încercat o solu#ie etimologic$ a etnonimului Veneti, Venedi,<br />
apropi<strong>in</strong>du!l de Wenden, Venda !i, eventual, de antroponimul vechi ceh<br />
Vence!slaus (modern Václav), rus Vja"e!slav. Problema r$mâne deschis$<br />
discu#iilor, deoarece înse!i componentele etnogenezei slave nu sunt înc$ pe<br />
depl<strong>in</strong> clare; vezi o aducere la zi a discu#iilor în <strong>Paliga</strong> 2001 a.<br />
O situa#ie specific$ reflect$ !i rom. #chiau, pl. #chei (d<strong>in</strong> #chiai) ‘slav,<br />
vorbitor al unei limbi slave’. Echivalentul albanez al etnonimului este shqa<br />
‘bulgar, grec schismatic, de rit bizant<strong>in</strong>’, spre deosebire de albanezi – mai<br />
b<strong>in</strong>e zis, de protoalbanezi – care, atunci, erau de rit roman (alte discu#ii la<br />
Iv$nescu 1980: 280; Rosetti 1986: 264, de asemenea 345 !i 772). $chiau,<br />
#chei este prezent !i în toponimie, în diverse p$r#i ale României, p$strând<br />
am<strong>in</strong>tirea unor zone în care s!au stabilit cândva slavi (Pu!cariu 1976: 300).<br />
Etimonul este lat. sclavus ‘sclav’, ceea ce arat$ c$ în romanitatea r$s$ritean$<br />
a circulat aceast$ denumire la nivel popular, colocvial, nu ca termen cult de<br />
cancelarie, ce s!a generalizat mai târziu sub forma Sclav<strong>in</strong>i, uzual în textele<br />
medievale timpurii (de exemplu la Anonymus). Sclavus trebuie s$ fi fost<br />
folosit în opozi#ie cu Francus > frânc, veche denumire generic$ folosit$ de<br />
români pentru a!i desemna pe vorbitorii occidentali ai unei limbi romanice.<br />
__________________________________________________________________<br />
33
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
'i acest cuvânt arat$ un fonetism vechi, dovad$ existen#a !i folosirea sa înc$<br />
îna<strong>in</strong>te de secolul X. Francii erau <strong>in</strong>i#ial o popula#ie germanic$, dar sensul<br />
d<strong>in</strong> român$ arat$ c$ s!a folosit dup$ romanizarea francilor. Un reper istoric<br />
relativ sigur este perioada anilor 795–796; francii (str$mo!ii francezilor de<br />
azi, la acea dat$ <strong>in</strong>complet romaniza#i), condu!i de Charlemagne (Carol cel<br />
Mare), au întrepr<strong>in</strong>s o campanie în Pannonia când i!au înv<strong>in</strong>s def<strong>in</strong>itiv pe<br />
avari. R$m$!i#ele acestei popula#ii nimicite de franci s!au refugiat spre<br />
r$s$rit, disp$rând complet d<strong>in</strong> istorie în secolul IX. A!adar, aproximativ în<br />
aceast$ perioad$, !i dup$ aceea, trebuie s$ se fi impus la popula#ia<br />
româneasc$ etnonimul frânc. De altfel, cu pu#<strong>in</strong>e excep#ii (cum ar fi<br />
etnonimul hellenoi ‘greci’), etnonimele europene medievale s!au format ori<br />
s!au transformat, uneori cu spectaculoase transferuri semantice, în perioada<br />
secolelor V–X; în acest context trebuie în#eleas$ !i analizat$ situa#ia<br />
etnonimului Sclavus, Sclav<strong>in</strong>i (termenul lat<strong>in</strong> medieval), #chiau, pl. #chei<br />
‘slav’ (termenul colocvial românesc), respectiv Slov%n<strong>in</strong>", pl. Slov%ne,<br />
termenul pe care l!au folosit – la un moment dat – slavii în!i!i 2 . Atunci,<br />
numele francilor germanici s!a referit ulterior la popula#ia romanizat$ d<strong>in</strong><br />
Galia, numele volcilor cel#i a c$p$tat gradual sensul de ‘popula#ie romanizat$’<br />
!i s!a aplicat ulterior italienilor !i/sau românilor etc. (vezi mai jos).<br />
Atât #chiau, #chei ‘slav’ cât !i frânc ‘franc’ arat$ c$, în aceast$<br />
perioad$ !i îna<strong>in</strong>te de aceasta, trebuie s$ fi existat constante leg$turi între<br />
popula#ia romanizat$ d<strong>in</strong> Dacia, Moesia !i Tracia, pe de o parte, !i<br />
romanitatea occidental$, altm<strong>in</strong>teri nu s!ar fi putut impune !i p$stra aceste<br />
etnonime cu etimon clar lat<strong>in</strong>, dar desemnând o realitate<br />
postclasic$!medieval$ timpurie. Tabloul tradi#ional, conform c$ruia<br />
popula#ia romanizat$ d<strong>in</strong> Dacia ar fi r$mas izolat$, timp de secole, nu poate<br />
fi real !i, la rigoare, nici nu este confirmat de cercet$rile d<strong>in</strong> ultimii ani.<br />
Asocia#ia sclavus!slav trebuie explicat$ pr<strong>in</strong>tr!o etimologie popular$, bazat$<br />
2<br />
Vezi alte discu#ii, cu bibliografie, în <strong>Paliga</strong> 2001 a.<br />
__________________________________________________________________<br />
34
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
pe relativa asem$nare d<strong>in</strong>tre acest cuvânt !i denumirea pe care !i!o d$deau<br />
slavii în!i!i (ori m$car unele grupuri slave), dar !i pr<strong>in</strong> – <strong>in</strong>i#ial – nivelul<br />
<strong>in</strong>ferior de civiliza#ie al slavilor în raport cu nivelul civiliza#iei daco!romane<br />
d<strong>in</strong> secolele V–VII, când are loc primul contact <strong>in</strong>tens, b<strong>in</strong>e documentat<br />
arheologic, între slavi !i popula#ia romanizat$. Nivelul culturii slave<br />
Praga!(itomir!Kor)ak apare, la orizontul secolelor VI–VII, <strong>in</strong>ferior celui al<br />
culturii romanice!bizant<strong>in</strong>e d<strong>in</strong> spa#iul carpatic. În orice caz, denumirea<br />
lat<strong>in</strong>$ tardiv$ sclavus pentru ‘slav’ avea o conota#ie peiorativ$. (Triburile<br />
slave care ierneaz$ pentru prima oar$ în imperiul romano!bizant<strong>in</strong> sunt<br />
consemnate în anul 550!551). Aceasta #<strong>in</strong>e de o realitate extral<strong>in</strong>gvistic$,<br />
specific$ tuturor perioadelor istorice: popula#ia mai dezvoltat$ social,<br />
economic sau politic are o atitud<strong>in</strong>e arogant$ fa#$ de un alt grup etnic,<br />
considerat <strong>in</strong>ferior. Aceasta este !i motiva#ia evolu#iei de sens d<strong>in</strong> francez$:<br />
chrétien ‘cre!t<strong>in</strong>’ a evoluat, <strong>in</strong>i#ial în zona Alpilor, spre sensul crét<strong>in</strong> ‘prost,<br />
idiot’, desigur la ora la care puternicii zilei înc$ nu se cre!t<strong>in</strong>aser$, dar îi<br />
considerau pe cre!t<strong>in</strong>i, adesea oameni umili, ‘pro!ti’.<br />
Romanus > rumân, remodelat în epoca modern$ sub forma român,<br />
este tot un etnonim vechi, dup$ cum arat$ alb. rrëmër ‘român’ !i ‘p$stor<br />
transhumant’ (Rosetti în LB 20, 1–2/1977: 81). Rumân era în opozi#ie, pe de<br />
o parte, cu #chiau ‘slav’, iar pe de alt$ parte cu frânc ‘romanic occidental’.<br />
Cele trei forme (#chiau, frânc, rumân) reprez<strong>in</strong>t$ cele mai vechi etnonime<br />
folosite de popula#ia romanizat$ d<strong>in</strong> spa#iul carpato!balcanic. În sensul celor<br />
discutate mai sus, !i rumân, într!un anume moment al Evului Mediu, a<br />
c$p$tat sensul, tot peiorativ desigur, de ‘!erb, supus’. Era perioada când,<br />
practic, to#i românii tr$iau sub dom<strong>in</strong>a#ie str$<strong>in</strong>$ (<strong>Paliga</strong> 2001 a).<br />
Am ar$tat mai sus c$ slavii au fost consemna#i <strong>in</strong>i#ial, în documentele<br />
antichit$#ii postclasice, sub numele de Anti !i Venedi, Veneti. În analele lui<br />
Flodoard (894–966), ora!ul Praga este Wenedorum magna urbs (Bláhová<br />
1986: 78; a!adar, în secolul X, înc$ nu se generalizase etnonimul Sclav<strong>in</strong>i;<br />
__________________________________________________________________<br />
35
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
aceea!i autoare citeaz$, p. 95, !i câteva nume de ora!e sud!dun$rene ca<br />
Split, Trogir, Umag, #ovi Grad, Sipar, Rov<strong>in</strong>j, Zadar, unde se stabiliser$<br />
grupuri slave d<strong>in</strong> ramura sudic$). În documentele antichit$#ii târzii apare !i<br />
etnonimul Sclav<strong>in</strong>i. Este a!adar greu de precizat dac$, pr<strong>in</strong> secolul V p.Ch<br />
ori îna<strong>in</strong>te, slavii vor fi avut o denumire generic$ pr<strong>in</strong> care ei în!i!i s$ se<br />
diferen#ieze fa#$ de celelalte popoare vec<strong>in</strong>e. Dac$ va fi existat un asemenea<br />
etnonim folosit chiar de slavi, atunci acesta trebuie s$ fi fost *slov%n!, în<br />
cele mai vechi texte slave ap$rând forma slov%n<strong>in</strong>", pl. slov%ne, în rela#ie cu<br />
slovo ‘cuvânt’ !i în opozi#ie cu n%m$c$ ‘german’, d<strong>in</strong> n%m" ‘mut’; a!adar, o<br />
opozi#ie ‘vorbitorii (aceleia!i limbi)’ în contrast cu ‘mu#ii’, adic$ ‘vorbitorii<br />
unei limbi str$<strong>in</strong>e, de neîn#eles pentru slavi’. Acest etnonim, probabil pr<strong>in</strong><br />
consonan#a sa fortuit$ cu sclavus, a condus la generalizarea acestui cuvânt<br />
lat<strong>in</strong> pentru a!i desemna pe slavi (alte discu#ii la Popovi! 1960: 116;<br />
Grafenauer 1979).<br />
Problema lui Vlach, Valach. Este <strong>in</strong>teresant, în contextul discutat<br />
aici, s$ am<strong>in</strong>tim pe scurt !i problema pe care o ridic$ etnonimul vlach,<br />
valach. Exist$ practic unanimitatea cercet$torilor c$ etimonul cuvântului<br />
este, în ultim$ <strong>in</strong>stan#$, etnonimul Volcae, un nume dat de lat<strong>in</strong>i unui<br />
puternic grup celtic d<strong>in</strong> Europa central$. Numele a fost p$strat, pe de o<br />
parte, în numele actual al #$rii Galilor, Wales, popula#ia !i limba fi<strong>in</strong>d<br />
numite Welsh. Cuvântul s!a transmis pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar vechi german de sus<br />
(althochdeutsch) wal(a)hisc, walesc (german wälsch, welsch)<br />
‘roman,<br />
italian, francez’, a!adar ‘vorbitor al unei limbi romanice’, d<strong>in</strong> germanic<br />
*walcaz ‘str$<strong>in</strong>’, form$ ce reflect$ lat. Volcae. Tot de aceea!i orig<strong>in</strong>e este<br />
ultimamente !i etnonimul valon: fr. Vallon, eng. Walloon. Aceea!i form$<br />
germanic$ a fost împrumutat$ !i de slavi (nu se poate preciza când, în orice<br />
caz îna<strong>in</strong>te de metateza lichidelor), cu acela!i sens care se r$spândise deja !i<br />
în Occident: denumirea unei popula#ii romanice. Pentru faza cea mai veche<br />
__________________________________________________________________<br />
36
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
a împrumutului în slav$, se poate reconstitui forma *volch". Popoarele slave<br />
moderne au folosit acest cuvânt pentru a denumi poporul neolat<strong>in</strong> cu care<br />
aveau contactele cele mai apropiate. În sloven$ (Làh, Vlàh), polon$ (W&och)<br />
!i ceh$ (Vlach), cuvântul se refer$ la italieni; în bulgar$ (vlach) !i<br />
sârb$!croat$ (Vlah, pl. Vlasi) cuvântul se refer$ la români. Cât prive!te<br />
forma Valach, aceasta trebuie s$ fi ap$rut în maghiar$, pr<strong>in</strong> epentez$<br />
vocalic$ (svarabhakti), fenomen fonetic specific maghiarei (alte discu#ii la<br />
Machek 1971: 675; Hoad 1993: 537; Tagliav<strong>in</strong>i 1977: 124–126; Rosetti<br />
1986: 198).<br />
Albanezii. De!i etnogeneza albanez$ poate fi discutat$ separat de cea<br />
a altor popoare sud!est europene, consider$m c$ este util s$ trecem succ<strong>in</strong>t<br />
în revist$ pr<strong>in</strong>cipalele repere. În primul rând, trebuie ar$tat c$ cercet$rile<br />
recente au subl<strong>in</strong>iat, f$r$ put<strong>in</strong>#$ de îndoial$, c$ pe teritoriul Albaniei a<br />
existat o cont<strong>in</strong>uitate de habitat (Anamali 1985; Dhima 1984; Domi 1983;<br />
Ködderitsch 1988; Komata 1983; Meksi 1989. A se vedea, în general,<br />
studiile ap$rute în revista Illiria). Cu toate acestea, problemele persist$.<br />
Trebuie ar$tat c$ !i în Albania, în anii ’70 !i ’80, a existat aceea!i<br />
preocupare pentru a subl<strong>in</strong>ia cont<strong>in</strong>uitatea de habitat. Dup$ p$rerea noastr$,<br />
elementul cont<strong>in</strong>uitate/acultura#ie/etnogenez$ nu este specific numai<br />
Albaniei !i, implicit, limbii albaneze. Întreg teritoriul european a fost locuit<br />
d<strong>in</strong> neolitic pân$ ast$zi, cont<strong>in</strong>entul nostru cunoscând periodice muta#ii<br />
culturale !i etnice. Pentru a da un s<strong>in</strong>gur exemplu, Pannonia a fost cont<strong>in</strong>uu<br />
locuit$ de mii de ani, ceea ce nu înseamn$ c$, la un moment dat, nu a fost<br />
posibil$ o muta#ie etnic$ !i civiliza#ional$ ca rezultat al migra#iei ungurilor.<br />
Acela!i lucru se poate spune despre teritoriile Iugoslaviei, Bulgariei,<br />
României, Fran#ei etc. În zona noastr$, doar Grecia perpetueaz$ o limb$<br />
trimilenar$, iar în occident bascii sunt, foarte probabil, descenden#ii unei<br />
popula#ii ne<strong>in</strong>do!europene foarte vechi. În cazul teritoriului românesc, cea<br />
__________________________________________________________________<br />
37
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
mai important$ muta#ie etnic!civiliza#ional$ d<strong>in</strong> ultimele dou$ milenii a fost,<br />
desigur, romanizarea. Acest lucru nu înseamn$ c$, îna<strong>in</strong>te de venirea<br />
romanilor, nu a existat aici o civiliza#ie orig<strong>in</strong>al$ !i care, pr<strong>in</strong> amalgamarea<br />
cu elementele romane, a condus la apari#ia unui nou popor: românii.<br />
Am f$cut aceste preciz$ri pentru a ar$ta c$ simpla dovad$ arheologic$<br />
a cont<strong>in</strong>uit$#ii în primul mileniu al erei noastre nu poate explica, pr<strong>in</strong> s<strong>in</strong>e,<br />
toate chestiunile legate de orig<strong>in</strong>ile limbii albaneze !i, implicit, de orig<strong>in</strong>ea<br />
albanezilor. În acest sens, ni se pare util a prezenta pe scurt ipoteza lui I.I.<br />
Russu priv<strong>in</strong>d orig<strong>in</strong>ea albanezilor.<br />
Ipoteza Russu. La 4 aprilie 1981, I.I. Russu a sus#<strong>in</strong>ut o confer<strong>in</strong>#$ în<br />
aula Academiei Române. Cu aceast$ ocazie, trecând în revist$ pr<strong>in</strong>cipalele<br />
ipoteze avansate priv<strong>in</strong>d orig<strong>in</strong>ea limbii albaneze !i etnogeneza albanez$ (a<br />
se vedea !i lucr$rile sale dedicate limbii traco!dace, etnogenezei române!ti<br />
!i ilirilor citate în bibliografie), a expus ipoteza sa. Pr<strong>in</strong>cipalele repere ale<br />
teoriei sale sunt urm$toarele:<br />
(1) Nu poate fi vorba de o discont<strong>in</strong>uitate de habitat pe teritoriul<br />
albanez, în acord cu rezultatele cercet$rilor arheologice (vezi mai sus).<br />
(2) Este clar atestat$ romanizarea ilirilor; procesul a fost atât de rapid<br />
!i de profund, încât ilirii nu mai sunt consemna#i ca grup etnic aparte<br />
începând cu sec. II p. " Ch. Este pu#<strong>in</strong> probabil ca un grup etnic aflat în<br />
imediata vec<strong>in</strong>$tate a grecilor s$ nu fi fost consemnat de autorii antici; lipsa<br />
oric$rei men#iuni referitoare la iliri nu se poate explica decât pr<strong>in</strong><br />
romanizarea lor complet$ !i profund$.<br />
(3) Dat fi<strong>in</strong>d faptul c$ albaneza este un idiom cu o structur$ deosebit$,<br />
având unele asem$n$ri cu româna, dar !i diferen#e ce nu pot fi ignorate, un<br />
idiom de tip neo!ilir ori neo!trac, este necesar s$ identific$m acel areal în<br />
care se putea p$stra, în primele secole ale erei noastre, un grup etnic (trac ori<br />
ilir) neafectat mult timp de romanizare !i, în orice caz, ce !i!a p$strat<br />
identitatea etnic$ !i cultural$ timp de alte câteva secole. Procedând pr<strong>in</strong><br />
__________________________________________________________________<br />
38
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
elim<strong>in</strong>are, I.I. Russu a ar$tat c$, la sud de Dun$re, s<strong>in</strong>gurul popor<br />
neromanizat au fost grecii, a!adar este pu#<strong>in</strong> probabil ca aici s$ mai fi putut<br />
supravie#ui o <strong>in</strong>sul$ neromanizat$; iar dac$ ar fi putut supravie#ui, ar fi fost<br />
probabil men#ionat$ în documente. (Afirma#ia este, desigur, prea categoric$;<br />
a!a cum am ar$tat, grupuri relativ compacte de traci sunt atesta#i relativ<br />
târziu !i la sud de Dun$re). Cont<strong>in</strong>uându!!i demonstra#ia, I. I. Russu a ar$tat<br />
c$ !i la nord de Dun$re romanizarea a fost puternic$, rapid$ !i profund$. A<br />
existat totu!i, a conchis Russu, zona Moldovei !i Maramure!ului, unde<br />
cercet$rile arheologice au ar$tat c$ dacii liberi !i!au cont<strong>in</strong>uat un timp<br />
modul tradi#ional de via#$ (vezi mai sus). Ca atare, Russu consider$ c$<br />
numai grupuri relativ compacte de daci liberi, reprezentate mai ales de carpi<br />
!i de costoboci, sub presiunea expansiunii slave ori a altor migratori, s!au<br />
deplasat spre sud, ajungând la sud de Dun$re. Aici, în amestec cu popula#ia<br />
local$ ilir$ romanizat$, au f$cut s$ apar$ un nou popor: albanezii.<br />
(4) Limba albanez$ trebuie a!adar privit$ a avea câteva componente:<br />
(a) autohton! ilir!, (b) lat<strong>in</strong>! popular! (ca rezultat al romaniz$rii ilirilor),<br />
(c) nord!trac! (probabil carpic$, deoarece carpii au fost cel mai tenace grup<br />
tracic neromanizat pân$ relativ târziu !i care este consemnat în documente<br />
pân$ în secolul V) !i, în sfâr!it, (d) protoromâneasc!. Numai o asemenea<br />
stratificare etno!l<strong>in</strong>gvistic$ poate explica, pe de o parte, asem$n$rile d<strong>in</strong>tre<br />
român$ !i albanez$ (atât în ceea ce prive!te mo!tenirea autohton$, cât !i<br />
elementele romanice), dar !i deosebirile.<br />
De fapt, la orizontul secolelor IV–VI, posibil chiar mai târziu, exist$<br />
dou$ areale unde se puteau perpetua grupuri trace relativ compacte: arealul<br />
carpic!costoboc (Moldova de azi) !i un areal sud!dun$rean localizat în sudul<br />
Bulgariei moderne.<br />
Ipoteza Russu !i ipoteza !colii bulgare încearc$ s$ concilieze teorii<br />
aparent ireconciliabile care, pe de o parte, îi consider$ pe albanezi exclusiv<br />
iliri romaniza#i (în general, !coala albanez$) ori, pe de alt$ parte, de orig<strong>in</strong>e<br />
__________________________________________________________________<br />
39
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
trac$ (Ködderitzsch 1988). Exist$ argumente istorice !i arheologice ce<br />
sprij<strong>in</strong>$ una d<strong>in</strong>tre aceste ipoteze: albaneza reflect$, f$r$ îndoial$, o <strong>in</strong>fluen#$<br />
trac$, fie nord!trac$ (de tip carpic), fie trac$ propriu!zis$ (sud!trac$).<br />
Nu poate fi vorba de o discont<strong>in</strong>uitate de habitat în teritoriul albanez,<br />
ci de a identifica (dac$ a existat) un grup etnic neromanizat ori doar par#ial<br />
romanizat ce a putut juca un rol important în etnogeneza albanez$. Acest<br />
grup etnic nu putea fi reprezentat decât de traci. Întrebarea care se ridic$<br />
este în ce m$sur$ este mai plauzibil s$ credem c$ un grup carpic, nu<br />
sud!tracic, acesta d<strong>in</strong> urm$ fi<strong>in</strong>d mai aproape de teritoriul albanez, a putut<br />
un juca un rol esen#ial în etnogeneza albanez$. Pr<strong>in</strong>cipiul geografic al<br />
proximit$#ii se opune ipotezei Russu, sprij<strong>in</strong><strong>in</strong>d implicit ipoteza <strong>in</strong>fluen#ei<br />
sud!trace. Nu ne putem pronun#a aici categoric în favoarea unei ipoteze în<br />
defavoarea celeilalte. Nu este exclus ca, la etnogeneza albanez$, s$ fi<br />
contribuit atât elemente nord!trace (carpice), cât !i sud!trace. Deosebirile<br />
dialectale d<strong>in</strong>tre gheg$ !i tosc$ ar putea reflecta tocmai acest lucru. Esen#ial<br />
ni se pare faptul c$ albaneza nu poate fi considerat$ exclusiv un idiom<br />
neoilir, ci un amestec de elemente ilire, romanice (sau ilire romanizate) la<br />
care se adaug$ ulterior elemente trace precum !i elemente protoromâne!ti,<br />
pe m$sur$ ce procesul de romanizare avansa.<br />
Exist$ câteva argumente l<strong>in</strong>gvistice, înc$ disparate ori <strong>in</strong>suficient<br />
exploatate, de care trebuie s$ #<strong>in</strong>em seama. Astfel, L<strong>and</strong>i (1986) a ar$tat c$<br />
alb. mbret ‘împ$rat’ nu poate fi explicat ca o evolu#ie direct$ a formei lat<strong>in</strong>e<br />
imperatorem, ci reflectând un <strong>in</strong>termediar vechi românesc împ!rat<br />
(*!p"rat). Cercet$toarea italian$ aduce argumente în sprij<strong>in</strong>ul ideii c$ nu<br />
toate elementele romanice ale albanezei pot fi explicate direct d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>$, ci<br />
pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar românesc. Dac$ lat. imperatorem ar fi fost transmis direct<br />
în albanez$, atunci forma a!teptat$ trebuia s$ fie *mbërdur (*mbrëtur,<br />
*mbrëtuor, *mbrëtuer). Autoarea nu citeaz$ în analiza sa !i alte exemple<br />
posibile. Pe de alt$ parte, exist$ în albanez$ elemente romanice ce nu pot fi<br />
__________________________________________________________________<br />
40
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
explicate decât direct d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>$, cum ar fi kryq(ë) ‘cruce’, kjel ‘cer’, kreshmë<br />
‘p$resimi’, rërë ‘ar<strong>in</strong>$, nisip’ (< lat. arena), mik, pl. miq < lat. amicus,<br />
pëlqenj ‘a pl$cea’, qytet (de gen mascul<strong>in</strong>) ‘cetate’, q<strong>in</strong>d ‘sut$’, fruer<br />
‘februarie’, fshat ‘sat’ (< lat. fossatum), kendoj ‘a cânta’ etc. Un tablou<br />
comparativ actualizat al coresponden#elor mo!tenirii lat<strong>in</strong>e în român$ !i în<br />
albanez$ se g$se!te acum la V$t$!escu 1997.<br />
Un alt aspect, de care trebuie #<strong>in</strong>ut seama când se discut$ orig<strong>in</strong>ea<br />
albanezilor, este aportul fondului ilir. Un argument l<strong>in</strong>gvistic clar al<br />
cont<strong>in</strong>uit$#ii de habitat, pe lâng$ argumentele arheologice, îl constituie<br />
toponimia !i hidronimia antic$ p$strat$ în albanez$, conform evolu#iei<br />
fonetice specifice: Scupi ! Shkup, #aissus ! #ish, Astibus ! Shtip, Scardus<br />
(mons) ! Shar (cf. %ar în România), Scodra ! Shkodra, Lissus ! Lesh,<br />
Ulc<strong>in</strong>ium ! Ulq<strong>in</strong>, Dyrrachium ! Durrës, Aulona ! Vlorë etc. (Domi 1983:<br />
32; asupra toponimiei romane !i preromane sud!dun$rene vom reveni<br />
într!un capitol aparte).<br />
În priv<strong>in</strong>#a elementelor autohtone ale românei !i albanezei, faptele !i<br />
argumentele l<strong>in</strong>gvistice !i arheologice, nu în ultimul rând datele semnalate<br />
de L<strong>and</strong>i, sugereaz$ c$ trebuie identificate atât acele elemente vechi<br />
autohtone d<strong>in</strong> albanez$, de orig<strong>in</strong>e ilir$, cât !i acele elemente trace,<br />
transmise albanezei de vorbitorii unui dialect tracic ce au contribuit la<br />
etnogeneza albanez$, al$turi de acele elemente romanice reprezentând un<br />
stadiu foarte vechi al românei (cazul mbret, semnalat de L<strong>and</strong>i). Cercet$torii<br />
au semnalat deja c$, în cazul formelor evident înrudite d<strong>in</strong> român$ !i d<strong>in</strong><br />
albanez$, exist$ un tablou derutant de coresponden#e fonetice. Aceste<br />
coresponden#e fonetice, aparent <strong>in</strong>consecvente, î!i g$sesc explica#ia în<br />
diversele componente etno!l<strong>in</strong>gvistice ce au contribuit la etnogeneza<br />
albanez$. Coresponden#ele româno!albaneze în cazul elementelor autohtone<br />
au fost reanalizate relativ recent de Brâncu! (1983), care semnaleaz$, în<br />
acord cu argumentele l<strong>in</strong>gvistice !i arheologice, c$ albaneza con#<strong>in</strong>e<br />
__________________________________________________________________<br />
41
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
fonetisme atât satem, cât !i centum (p. 18), f$când apoi considera#ii priv<strong>in</strong>d<br />
fonetica veche româneasc$ !i albanez$ (pp. 19–27; alte discu#ii la Rosetti<br />
1986: 241–244).<br />
Pe scurt, se poate afirma c$ limba albanez$ este o s<strong>in</strong>tez$<br />
multil<strong>in</strong>gvistic$, o stratificare etno!cultural$, aparent derutant$, dar având –<br />
la o analiz$ atent$ – logica sa <strong>in</strong>terioar$. De altfel, tot spre ipoteza unui<br />
idiom multistratificat se pronun#$ !i Huld (1984: 1–14).<br />
Alte grupuri etnice. Pentru a avea un tablou complet asupra marilor<br />
mi!c$ri de popula#ie d<strong>in</strong> <strong>in</strong>tervalul secolelor IV–X, enumer$m în cont<strong>in</strong>uare<br />
pr<strong>in</strong>cipalele repere (urm$m datele d<strong>in</strong> Giurescu, ed. 1992). În 375, hunii<br />
distrug regatul ostrogot condus de Ermanarich de la nordul M$rii Negre.<br />
Este anul care marcheaz$ începutul unei lungi perioade de <strong>in</strong>vazii !i de<br />
<strong>in</strong>stabilitate. Totodat$, este anul ce marcheaz$ apari#ia popoarelor turcice în<br />
Europa. Hunii vor reprezenta o amen<strong>in</strong>#are major$ pân$ la moartea lui<br />
Attila, în 453. Un alt popor turcic sunt avarii, semnala#i în jurul anului 561<br />
la Dun$rea de Jos. Dat fi<strong>in</strong>d faptul c$, uneori, slavii au fost alia#i cu avarii,<br />
fi<strong>in</strong>d identificabile chiar cimitire „slavo!avare”, o bun$ analiz$ a perioadei,<br />
d<strong>in</strong> perspectiv$ arheologic$ mai ales, nu poate evita acest detaliu important<br />
pentru reconstituirea plauzibil$ a acelei perioade.<br />
Popoarele germanice ce au at<strong>in</strong>s regiunile noastre au fost reprezentate<br />
de diverse ramuri gotice !i de gepizi. În anul 376, vizigo#ii condu!i de<br />
Frithigern !i de Alaviv se refugiaz$ în Imperiul Roman. O alt$ ramur$<br />
vizigot$ condus$ de Athanaric încearc$ o rezisten#$ armat$ în Caucal<strong>and</strong>,<br />
identificat ipotetic cu zona Buz$ului. Lor li se atribuie tezaurul numit Clo#ca<br />
cu puii de aur. În 386, ostrogo#ii condu!i de Odotheus încearc$ s$ se<br />
refugieze în Imperiu. Gepizii, tot un grup etnic germanic, sunt men#iona#i pe<br />
cursul Tisei. Dup$ înfrângerea lui Attila, ei reu!esc s$ controleze un timp<br />
zona Ardealului, având un centru militar în Apuseni.<br />
__________________________________________________________________<br />
42
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
D<strong>in</strong>tre toate popoarele migratoare care au fost semnalate pe teritoriul<br />
României, grupurile de germanici au suscitat cel mai mult aten#ia<br />
cercet$torilor, plecându!se de la ideea c$ în român$ ar trebui s$ existe cuv<strong>in</strong>te<br />
vechi germanice. Este adev$rat c$ într!o vreme s!au exagerat posibilele<br />
<strong>in</strong>fluen#e germanice (în primul rând gotice) asupra limbii române (Diculescu<br />
1922; Gamillscheg 1935); totu!i, problema acestei <strong>in</strong>fluen#e asupra limbii<br />
române r$mâne deschis$ (vezi Poruciuc 1990, care analizeaz$ cuvântul teaf!r,<br />
considerat de autor a fi de orig<strong>in</strong>e veche germanic$). Majoritatea cuv<strong>in</strong>telor<br />
considerate cândva a fi de orig<strong>in</strong>e gotic$ a fost explicat$ altfel, în special pr<strong>in</strong><br />
<strong>in</strong>fluen#a autohton$ (vezi acum <strong>Paliga</strong> 2006 b).<br />
Un eveniment important, cu implica#ii majore în etnogeneza sud!est<br />
european$, este cre!t<strong>in</strong>area hanului bulgar Boris (852–889) în anul 864/865,<br />
împreun$ cu o parte a elitei politice bulgare. Cu aceast$ ocazie, el adopt$<br />
titlul de #ar 3 . În acest fel s!a accelerat simbioza d<strong>in</strong>tre bulgarii de orig<strong>in</strong>e<br />
turcic$ !i slavii sud!dun$reni, ducând la apari#ia unui nou popor: bulgarii.<br />
Ulterior, pr<strong>in</strong> activitatea preo#ilor Clement !i Naum, discipoli ai fra#ilor<br />
Chiril !i Metodie, în ultimele dou$ decenii ale secolului IX, se generalizeaz$<br />
alfabetul chirilic, care se va r$spândi apoi !i la sârbi, români !i ru!i.<br />
Se poate afirma c$ <strong>in</strong>tervalul d<strong>in</strong>tre secolele VI–VIII p. " Ch. a fost<br />
esen#ial în etnogenza european$ în general. În ceea ce prive!te sud!estul<br />
european, dup$ succesul romaniz$rii d<strong>in</strong> primele secole ale erei noastre,<br />
expansiunea slav$ va produce o nou$ muta#ie etno!l<strong>in</strong>gvistic$ major$ (cf.<br />
considera#iile recente priv<strong>in</strong>d etnogeneza sud!est european$ în volumul<br />
colectiv editat de Hänsel !i Althammer 1987). Ultima muta#ie<br />
etno!l<strong>in</strong>gvistic$ major$ d<strong>in</strong> arealul central!european va fi cauzat$ de<br />
maghiari, în secolele IX–X.<br />
3<br />
Cuvântul este de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>$ – Caesar – împrumutat de slavi pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar<br />
germanic sau, dup$ cum crede P. Skok, derivat direct d<strong>in</strong> lat. caesarius.<br />
__________________________________________________________________<br />
43
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Concluzii<br />
Trei elemente etnice!l<strong>in</strong>gvistice au avut un rol decisiv în etnogeneza<br />
sud!est european$: tracii, coloni!tii romani (neuniformi d<strong>in</strong> punct de vedere<br />
etnic, dar impunând limba lat<strong>in</strong>$) !i slavii. Aportul fiec$rui grup a fost<br />
diferit, neexistând înc$ un consens asupra unor chestiuni de detaliu, dar – în<br />
general – existând consens în chestiunile esen#iale. Astfel, adm<strong>in</strong>istra#ia !i<br />
armata romane nu au reprezentat un factor etnic uniform, ci un esen#ial<br />
factor l<strong>in</strong>gvistic !i de civiliza#ie, ale c$rui urm$ri se v$d !i ast$zi: persisten#a<br />
unui popor romanic în sud!estul european, ast$zi compact pe un vast areal<br />
nord!dun$rean !i disipat în câteva areale sud!dun$rene. Referitor la <strong>in</strong>fluen#a<br />
autohton$, traco!dac$, asupra limbii !i civiliza#iei române!ti, dar !i asupra<br />
altor limbi învec<strong>in</strong>ate, au existat diverse op<strong>in</strong>ii. Am ar$tat mai sus<br />
perspectivele istorice !i arheologice relevante demersului nostru, semnalând<br />
!i câteva date l<strong>in</strong>gvistice. Asupra altor date, l<strong>in</strong>gvistice mai ales, dar !i<br />
mitologic!religioase, vom reveni mai departe.<br />
D<strong>in</strong> punct de vedere arheologic, exist$ suficiente dovezi care arat$<br />
persisten#a elementului autohton trac !i/sau traco!dac, atât la nord cât !i la<br />
sud de Dun$re pân$ relativ târziu, cel pu#<strong>in</strong> pân$ în sec. V p."Ch., posibil<br />
chiar mai târziu. D<strong>in</strong> aceast$ perspectiv$, nu poate fi surpr<strong>in</strong>z$toare <strong>in</strong>fluen#a<br />
autohton$ asupra limbii române, dar !i asupra limbilor vec<strong>in</strong>e, mai ales<br />
asupra limbilor slave de sud, vorbite într!un areal locuit cândva de traci !i<br />
de iliri. Asem$n$rile d<strong>in</strong>tre trac$ !i ilir$ erau mari, a!a cum rezult$ în urma<br />
analiz$rii toponimelor, antroponimelor !i teonimelor.<br />
Este înc$ neclar în ce m$sur$ slavii, în expansiunea lor spre sud, au<br />
<strong>in</strong>trat în contact direct cu vorbitori de limb$ trac$. Acest lucru a fost posibil<br />
pe teritoriul actualei Moldove !i în Maramure!, dar !i la sud de Dun$re, mai<br />
ales în sudul Balcanilor, dup$ cum au ar$tat cercet$torii bulgari. Câteva<br />
dovezi arheologice (am<strong>in</strong>tite mai sus) sprij<strong>in</strong>$ ipoteza de lucru c$, în primele<br />
__________________________________________________________________<br />
44
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
decenii ale expansiunii slave spre sud, poate timp de unu!dou$ secole,<br />
grupuri relativ compacte de carpi (!i de al#i daci liberi) precum !i de traci<br />
înc$ vorbeau un dialect trac local !i înc$ practicau ritualuri specifice. D<strong>in</strong><br />
punct de vedere arheologic, sunt atestate riturile de înmormântare. Exist$<br />
îns$ în cred<strong>in</strong>#ele populare române!ti !i sud!slave rituri precre!t<strong>in</strong>e, f$r$<br />
îndoial$ de orig<strong>in</strong>e traco!dac$. Problema r$mâne înc$ deschis$ discu#iilor !i<br />
cercet$rilor viitoare. În orice caz, cercet$rile d<strong>in</strong> ultimii ani, <strong>in</strong>clusiv<br />
cercet$rile noastre, unele prezentate în acest volum, arat$ c$ atât tracii/<br />
traco!dacii, cât !i popula#ia romanizat$ (proto!românii) trebuie s$ fi avut un<br />
anume rol în etnogeneza slav$, dup$ cum dovedesc unii termeni prelua#i de<br />
slavi îna<strong>in</strong>te – se pare – de secolul VII p."Ch. Câ#iva d<strong>in</strong>tre ace!ti termeni<br />
vor fi analiza#i !i de noi mai jos.<br />
La orizontul secolelor IV–V, se constat$ a!adar o puternic$ romanizare<br />
a Daciei !i Traciei, dar !i persisten#a unor elemente autohtone. Romanizarea<br />
zonelor necucerite de romani – Moldova, Maramure!ul – nu se poate<br />
explica decât pr<strong>in</strong>tr!un proces mai îndelungat de romanizare secundar$,<br />
având un puternic focar de iradiere d<strong>in</strong>spre Transilvania spre est !i spre<br />
nord, pr<strong>in</strong> „desc$lec$ri”, cunoscute ca atare în Evul Mediu.<br />
Expansiunea slavilor a fost ultimul element important al etnogenezei<br />
sud!est europene. Interferen#ele slavo!române sunt clare, atestate atât pr<strong>in</strong><br />
cercet$rile arheologice, cât !i pr<strong>in</strong> existen#a unei <strong>in</strong>fluen#e slave asupra<br />
limbii române. În lucrarea noastr$, vom aborda cel$lalt sens de <strong>in</strong>fluen#$: al<br />
popula#iei !i limbii autohtonilor, tracii !i traco!dacii, ulterior romaniza#i,<br />
asupra limbilor slave.<br />
Avem speran#a c$ exemplele analizate !i discutate aici ofer$ suficiente<br />
argumente pentru reconsiderarea radical$ a raporturilor d<strong>in</strong>tre români !i<br />
slavi în orizontul secolelor VI–X p. Ch., iar cercet$rile viitoare vor putea<br />
clarifica unele chestiuni de detaliu.<br />
__________________________________________________________________<br />
45
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Not" f<strong>in</strong>al" (iulie 2006)<br />
Problema etnogenezei românilor în raport cu etnogeneza slavilor #i a<br />
albanezilor, pentru a ne referi doar la vec<strong>in</strong>i, este una d<strong>in</strong>tre cele mai<br />
<strong>in</strong>teresante #i, evident, d<strong>in</strong>tre cele mai discutate (#i disputate). Fa$" de cele<br />
scrise acum mai b<strong>in</strong>e de zece ani, vor fi necesare unele recreion"ri de<br />
detaliu, necesare – credem – mai ales în urma public"rii versiunii române#ti<br />
a lucr"rii lui For<strong>in</strong> Curta, The Mak<strong>in</strong>g of the Slavs, dar #i în urma altor<br />
cercet"ri, <strong>in</strong>clusiv ale noastre (vezi bibliografia suplimentar").<br />
__________<br />
Plan#a 1 (pag<strong>in</strong>a al"turat")<br />
Grupele etnice europene la începutul erei noastre. „Proto-slavii”<br />
reprez<strong>in</strong>t$ nucleul de tip sud-baltic care, al$turi de elemente vest-iranice !i<br />
nord-trace, au fost cunoscu#i ulterior, începând cu secolul al VI-lea e.n.,<br />
drept slavi (Sclavi, Sclaveni, Sclav<strong>in</strong>i).<br />
__________________________________________________________________<br />
46
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
__________________________________________________________________<br />
47
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Harta 1<br />
Pen<strong>in</strong>sula Balcanic$ în perioada romano!bizant<strong>in</strong>$ 4<br />
Praefectura Orientalis<br />
Dioceza Thracia<br />
1. Europa; 2. Rhodopa; 3. Thracia; 4. Haemimontus; 5. Moesia<br />
Secunda; 6. Scythia.<br />
Praefectura Illyrici<br />
Dioceza Macedonia<br />
7. Macedonia Prima; 8. Macedonia Secunda; 9. Thessalia; 10. Epirus<br />
Vetus; 11. Epirus Novum.<br />
Dioceza Dacia<br />
12. Dacia Mediterranea; 13. Dacia Ripensis; 14. Dardania; 15.<br />
Praevalis; 16. Moesia Prima.<br />
Praefectura Italiae<br />
Dioceza Pannonia<br />
17. Pannonia; 18. Dalmatia<br />
4<br />
Aducem mul#umiri dr. Silviu Teodor, Muzeul Na#ional de Istorie !i Arheologie<br />
d<strong>in</strong> Bucure!ti, pentru amabilitatea cu care ne!a pus la dispozi#ie materialul<br />
ilustrativ.<br />
__________________________________________________________________<br />
48
Etnogeneza<br />
__________________________________________________________________<br />
__________________________________________________________________<br />
49
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Termeni referitori la organizarea social!<br />
Considera"ii prelim<strong>in</strong>are<br />
Problema rela!iilor sociale, în mod special d<strong>in</strong> perioada istoric" ce o<br />
analiz"m aici, de d<strong>in</strong>a<strong>in</strong>tea secolului X p.#Ch., a atras aten!ia cercet"torilor<br />
în numeroase rânduri. Datele de care dispunem la ora actual" ne permit<br />
reluarea discu!iilor, o dat" cu reliefarea unor detalii pe care le consider"m<br />
esen!iale ori care trebuie rediscutate în lum<strong>in</strong>a ultimelor cercet"ri.<br />
Analiza ce o propunem în cont<strong>in</strong>uare porne$te de la observa!ia c"<br />
proprietatea este elementul central, fundamental ce a afectat rela!iile<br />
<strong>in</strong>terumane $i <strong>in</strong>terstatale de!a lungul timpului. Înse$i documentele cele mai<br />
vechi, d<strong>in</strong> lumea roman" de exemplu, relevante abord"rii ce o propunem<br />
aici, arat" c" problema hotarelor, a marg<strong>in</strong>ilor unui teritoriu, unei<br />
propriet"!i a fost central": „Istoria roman" debuteaz" sub semnul obsesiei<br />
hotarelor («l’obsession des conf<strong>in</strong>s»). A delimita, a marca propriul teritoriu,<br />
iat" esen!a fond"rii Ora$ului [Roma] $i a oric"rui alt ora$” (Moatti 1993: 3).<br />
%i în teritoriul locuit de români situa!ia este asem"n"toare. În Evul<br />
Mediu, $i &"rile Române urmeaz" – în general – l<strong>in</strong>iile evolutive d<strong>in</strong><br />
Europa, cu unele particularit"!i îns", unele importante. Astfel, societatea<br />
medieval" occidental" perpetueaz" structura tr<strong>in</strong>ar" belatores (cavalerii,<br />
lupt"torii), oratores (oamenii bisericii) $i laboratores (oamenii de rând). %i<br />
aici, esen!a problemei este st"pânirea p"mântului (Pop 1991: 9).<br />
Una d<strong>in</strong>tre caracteristicile esen!iale ale societ"!ii române$ti medievale,<br />
care a dat acea forma mentis specific", este „dreptul p"mântului” sau<br />
„obiceiul d<strong>in</strong> mo$i!str"mo$i”, numit în documentele medievale jus<br />
__________________________________________________________________<br />
51
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Valachicum sau lex Olachorum, cu alte cuv<strong>in</strong>te tradi!ia oral". Acest fapt<br />
excep!ional – oralitatea – a fost relativ recent reanalizat într!un dic!ionar al<br />
<strong>in</strong>stitu!iilor feudale române$ti (Sachelarie $i Stoicescu 1988, mai ales pp.<br />
330–332, articol semnat de Dan L"z"rescu). În <strong>in</strong>troducerea aceleia$i<br />
lucr"ri, Val. Al. Georgescu prez<strong>in</strong>t" succ<strong>in</strong>t pr<strong>in</strong>cipalele probleme cu care<br />
s!au confruntat autorii în elaborarea dic!ionarului. Câteva idei apar îns" clar<br />
reliefate, sprij<strong>in</strong><strong>in</strong>d $i discursul nostru mai departe. Astfel, <strong>in</strong>stitu!iile<br />
medievale, precursoare ale celor moderne, au avut un rol ce nu poate fi<br />
neglijat. În ceea ce prive$te concret societatea româneasc" medieval",<br />
autorul am<strong>in</strong>tit subl<strong>in</strong>iaz" amploarea $i importan!a termenilor!cheie deriva!i<br />
d<strong>in</strong> lat. lex $i judex (p. XII); vechimea cuvântului hotar, cu paralel" în<br />
albanez": hátër, hatër 1 . (În aceast" perspectiv", credem c" ipoteza orig<strong>in</strong>ii<br />
maghiare a termenului hotar, magh. határ, trebuie reconsiderat", deoarece<br />
în albanez" nu exist" cuv<strong>in</strong>te de orig<strong>in</strong>e maghiar"; cercet"rile viitoare vor<br />
clarifica situa!ia acestui cuvânt). Acela$i autor am<strong>in</strong>te$te $i de orig<strong>in</strong>ea<br />
probabil traco!dac" a unor termeni române$ti (ulterior, o dat" cu organizarea<br />
<strong>in</strong>stitu!ional" medieval", deveni!i termeni <strong>in</strong>stitu!ionali), f"r" a aprofunda<br />
îns" acest drum, larg deschis cercet"rii $i discu!iilor (vezi mai jos). Apoi, nu<br />
trebuie subestimat" importan!a social!<strong>in</strong>stitu!ional" a unor termeni d<strong>in</strong> sfera<br />
rela!iilor <strong>in</strong>terumane!familiale, cum este b!trân $i care, pe lâng" sensul<br />
cunoscut, uzual, are $i sensul <strong>in</strong>stitu!ional „corp de mo$ie de neam”,<br />
ogl<strong>in</strong>d<strong>in</strong>d un proces complex $i îndelungat de cont<strong>in</strong>u" privatizare a<br />
st"pânirii (p. XIII).<br />
1<br />
Atragem aten!ia asupra faptului c" alb. hatër îmb<strong>in</strong>" dou" sensuri cu dou" orig<strong>in</strong>i<br />
diferite: 1. ‘marg<strong>in</strong>e, hotar’ (probabil de orig<strong>in</strong>e!traco dac") $i 2. ‘pl"cere, hatâr’,<br />
evident înrudit cu rom. hatâr. Sensul secund este de orig<strong>in</strong>e turc"; avem dubii c" $i<br />
primul sens ar reflecta aceea$i orig<strong>in</strong>e, de$i dic!ionarele nu par a diferen!ia cele<br />
dou" sensuri $i orig<strong>in</strong>i. Noi credem c" hatër ‘marg<strong>in</strong>e, hotar’, rom. a hot!rî, hotar<br />
par a fi de orig<strong>in</strong>e autohton", traco!dac". Cercet"rile viitoare vor trebui s" clarifice<br />
aceste detalii.<br />
__________________________________________________________________<br />
52
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Analizei structurii social!<strong>in</strong>stitu!ionale de!a lungul timpului i se opune<br />
– în general – tipul analizei!eveniment, de tip „senza!ional, ie$it d<strong>in</strong><br />
comun”. Acest d<strong>in</strong> urm" tip este cel mai frecvent în documentele istorice, pe<br />
când analiza <strong>in</strong>stitu!iilor ori a rela!iilor <strong>in</strong>terumane, familiale, <strong>in</strong>tra – d<strong>in</strong><br />
punctul de vedere al istoricilor acelor timpuri – în sfera banalului, al faptului<br />
ce nu merita consemnat pentru viitor. Aceast" <strong>in</strong>diferen!" ori lips" de<br />
preocupare pentru „banal” este un fenomen specific societ"!ilor antice în<br />
general (cf. Dond<strong>in</strong>!Payre 1993: 299–300; lucrarea analizeaz" dest<strong>in</strong>ul<br />
Glabrionilor în societatea roman" pe parcursul a nu mai pu!<strong>in</strong> de opt secole,<br />
remarcându!se – în ciuda s"r"ciei <strong>in</strong>forma!iilor pentru faptele „banale” –<br />
tocmai perpetuarea unei familii ce a avut un rol important în Roma antic").<br />
Termeni precum familie, <strong>in</strong>stitu"ie, organizare social!, grupuri<br />
sociale, societate, stat („summa <strong>in</strong>stitutio”) sunt esen!iali într!o abordare d<strong>in</strong><br />
perspectiv" diacronic" ori s<strong>in</strong>cronic". Nu putem dezvolta aici dezbaterile<br />
priv<strong>in</strong>d term<strong>in</strong>ologia, mai ales c" cercet"rile de la noi au fost marcate de<br />
presiunile ideologice $i ideologizante de dup" al doilea r"zboi mondial, iar<br />
datele de care dispunem pentru realit"!ile d<strong>in</strong> Romania occidental" nu se pot<br />
aplica automat realit"!ilor d<strong>in</strong> spa!iul românesc, de$i multe elemente sunt,<br />
desigur, comune, iar generaliz"rile posibile. A$adar, ca punct de plecare,<br />
accept"m def<strong>in</strong>i!ia conform c"reia <strong>in</strong>stitu"ia este un ansamblu coerent, pân!<br />
la a deveni sistemic, de elemente ale organiz!rii sociale (Val. Al. Georgescu<br />
în Sachelarie $i Stoicescu 1988: XIV). Desigur, <strong>in</strong>stitu!iile medievale s!au<br />
cristalizat treptat, dup" sec. X, dar ele au avut precursori în organizarea<br />
social" anterioar" precum $i în term<strong>in</strong>ologia corespunz"toare.<br />
Vom încerca, a$adar, s" proiect"m un tablou cât mai coerent al<br />
societ"!ii daco!romane/protoromâne$ti în evolu!ia sa pân" la realit"!ile<br />
medievale târzii, mai b<strong>in</strong>e cunoscute d<strong>in</strong> izvoare. Este vorba – $i aici<br />
compara!iile cu realit"!ile occidentale sunt posibile – de un proces de<br />
evolu!ie, de cont<strong>in</strong>uitate, dar $i de discont<strong>in</strong>uitate, de adapt"ri cont<strong>in</strong>ue la<br />
__________________________________________________________________<br />
53
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
impulsurile sociale, politice $i civiliza!ionale d<strong>in</strong> jur, toate grefate pe un<br />
fond autohton, a c"rui importan!" – dup" cum sper"m c" va reie$i d<strong>in</strong><br />
analiza noastr" – nu mai poate fi ignorat" ori m<strong>in</strong>imalizat" în favoarea<br />
importului (<strong>in</strong>stitu!ional, term<strong>in</strong>ologic, confesional, politic ori de alt fel).<br />
Este, pe scurt, un proces de cont<strong>in</strong>uitate!adaptare!transformare; altfel spus, o<br />
„cont<strong>in</strong>u" reformare”. Dac" încerc"m o nou" paralel" la realit"!ile antice d<strong>in</strong><br />
Imperiul Roman, de exemplu în chestiunea raportului cont<strong>in</strong>uitate/ <strong>in</strong>ova!ie<br />
d<strong>in</strong> sec. IV p.#Ch. (a$adar tocmai în perioada când etnogeneza româneasc"<br />
era în curs), se observ" cont<strong>in</strong>uitatea vie!ii politice tardive, se constat"<br />
existen!a unor r"d"c<strong>in</strong>i adânci în vechea tradi!ie roman" (Claude Lepelley în<br />
Christol et al. 1992: 353). Se pune întrebarea în ce m"sur" asemenea<br />
afirma!ii!constat"ri se verific" $i în cazul prov<strong>in</strong>ciilor de r"s"rit ale<br />
Imperiului, în Dacia (de$i în aceasta d<strong>in</strong> urm" nu mai exista oficial o<br />
adm<strong>in</strong>istrare roman" direct") ori, în general, în întreg spa!iul sud!est<br />
european, unde se poate vorbi de procesul etnogenezei române$ti, ulterior $i<br />
de etnogeneza sud!slav".<br />
Pentru o mai clar" prezentare a datelor, propunem s" delimit"m analiza<br />
$i discu!iile în trei sfere: a rela!iilor familiale (<strong>in</strong>cluzând aici $i rela!iile de<br />
rudenie), a celor adm<strong>in</strong>istrativ!politice $i a termenilor referitori la locu<strong>in</strong>!e<br />
$i/sau anexe ale locu<strong>in</strong>!ei.<br />
Termeni referitori la rela"iile social!famiale<br />
Majoritatea covâr$itoare a termenilor referitori la familie este, în limba<br />
român", de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>". Gradele de rudenie, atât pe l<strong>in</strong>ie fem<strong>in</strong><strong>in</strong>" cât $i pe<br />
l<strong>in</strong>ie mascul<strong>in</strong>", reflect" un sistem arhaic, de orig<strong>in</strong>e <strong>in</strong>do!european", dar<br />
având unele <strong>in</strong>ova!ii ce merg, în general, în direc!ia simplific"rii (cf. 'aur<br />
1975, unde se analizeaz" situa!ia d<strong>in</strong> limbile slave în compara!ie cu celelalte<br />
limbi <strong>in</strong>do!europene).<br />
__________________________________________________________________<br />
54
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
O simpl" enumerare este suficient" pentru a ar"ta caracterul<br />
preponderent romanic al cuv<strong>in</strong>telor referitoare la familie. Mam! ($i mum! 2 ,<br />
care pune o important" problem" de evolu!ie fonetic"; de asemenea, maic!,<br />
de orig<strong>in</strong>e sud!slav"); tat!; so", so"ie; fiu (a înfia), fiic!; fiastru ‘fiu vitreg’;<br />
f!t, fat! (în româna literar", f!t nu mai este folosit ca mascul<strong>in</strong> al lui fat!),<br />
fecior; geam!n(!); f<strong>in</strong>; v!r (veri#or), var! (veri#oar!); cumnat(!); socru,<br />
soacr!; cuscru, !!; nor!; g<strong>in</strong>ere; a se c!s!tori, c!s!tor (înv. ‘so!’ < cas!),<br />
c!s!torie; a se însura (
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
kmotr, kmotra, luz. de sus kmótr, kmótra, luz. de jos kmot", kmot"a) a ar"tat<br />
c", la baza formelor slave, se afl" o form" lat<strong>in</strong>" popular" *kumater (lat.<br />
clasic commater), împrumutat" de slavi, evident la o dat" timpurie, dup"<br />
cum atest" r"spândirea cuvântului. Mih"il" (1974: 93) consider" c" româna<br />
mo$tene$te cuvântul direct d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>", f"r" <strong>in</strong>termediar slav. Orig<strong>in</strong>ea lat<strong>in</strong>"<br />
popular" este <strong>in</strong>contestabil", dup" cum reiese $i d<strong>in</strong> paralelele romanice<br />
occidentale (fr. commère, sp., port. comadre). În stadiul actual al<br />
cercet"rilor, se poate afirma c" româna $i limbile romanice occidentale<br />
concord" întru totul în p"strarea unei forme derivate d<strong>in</strong> lat. (clasic)<br />
commater, acuzativ commatrem, cu observa!ia c" în lat<strong>in</strong>a popular" de la<br />
baza românei s!a ext<strong>in</strong>s o form" *comátra (nu *kumáter, cum reconstituia<br />
Machek), pr<strong>in</strong> încadrarea cuvântului în categoria decl<strong>in</strong>"rii I, foarte<br />
productiv", deoarece marca de fem<strong>in</strong><strong>in</strong> era clar": !a. (Cf. situa!iile<br />
asem"n"toare mân! – manus, sor! – soror, dar surori – sorores, soru!mea).<br />
Existen!a cuvântului în romanitatea sud!est european" a fost semnalat" de<br />
Mih"escu (1978: 241/ par. 230 $i 292/ par. 300). O ampl" discu!ie priv<strong>in</strong>d<br />
situa!ia cuvântului românesc în raport cu situa!ia d<strong>in</strong> limbile slave $i ar"tând<br />
c" în român" nu poate fi vorba de o form" transmis" pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar slav, ci<br />
de o transmie direct" de la lat<strong>in</strong>a popular" la român", a f"cut!o Pu$cariu<br />
(1943). Demonstra!ia sa se refer", în pr<strong>in</strong>cipal, la motivele pentru care, în<br />
român", întâlnim ! sub accent, explicat pr<strong>in</strong>tr!un accent <strong>in</strong>i!ial pe prima<br />
silab" (cúm!tr!). Ream<strong>in</strong>tim c" ! sub accent apare în diverse pozi!ii în<br />
român", de exemplu a vedea!v!d, f%r!, m%tur!, m%lur! (accentuat $i<br />
m!lúr!) etc. Cazul cum%tr! pare apropiat formelor m%tur! $i m%lur!, în<br />
secven!a ! accentuat urmat de r în silaba urm"toare, neanalizat" – d<strong>in</strong><br />
<strong>in</strong>forma!iile noastre – de cercet"tori. Vom reveni asupra acestei probleme în<br />
capitolul dedicat foneticii. În orice caz, nu poate fi sus!<strong>in</strong>ut" ipoteza orig<strong>in</strong>ii<br />
slave a formei române$ti cum!tr!, respectiv c" un idiom slav ar fi fost<br />
<strong>in</strong>termediarul între lat<strong>in</strong>a colocvial" $i român". Cuvântul se refer" la rela!iile<br />
__________________________________________________________________<br />
56
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
familiale fundamentale, având – de timpuriu – $i conota!ii cre$t<strong>in</strong>e.<br />
R"spândirea sa în limbile slave arat" o <strong>in</strong>fluen!" protoromâneasc" timpurie<br />
asupra idiomurilor slave.<br />
S<strong>in</strong>gurul idiom romanic d<strong>in</strong> care slavii puteau împrumuta cuvântul era<br />
protoromâna (str"româna), d<strong>in</strong>tr!o form" *cumátra, cu redarea lui u pr<strong>in</strong> !,<br />
tratament fonetic pe care l!am analizat $i într!o alt" situa!ie (<strong>Paliga</strong> 1988 b;<br />
vezi mai jos capitolul dedicat numeralului s&to). A$adar, o form" lat<strong>in</strong>"<br />
popular" *cumatra < *comatra (fa!" de commatrem în Romania<br />
occidental") st" la baza formei române$ti $i tot aceast" form" a fost<br />
împrumutat" $i de slavi: k!motra. Forma de fem<strong>in</strong><strong>in</strong> este cea mai veche,<br />
masc. cum!tru fi<strong>in</strong>d analogic, dup" modelul cuscru – cuscr!, socru –<br />
soacr!. Forma mascul<strong>in</strong>" slav" k!motr! reflect", de asemenea, derivarea d<strong>in</strong><br />
forma de fem<strong>in</strong><strong>in</strong>, calchi<strong>in</strong>d – probabil – modelul românesc. Masc. k!motr!<br />
poate fi îns" explicat $i ca o crea!ie <strong>in</strong>tern", cf. $i derivarea v#dova ><br />
v#dov#c# ‘v"duv"’ > ‘v"duv’. %i în acest caz, forma de fem<strong>in</strong><strong>in</strong> este cea mai<br />
veche, cea de mascul<strong>in</strong> fi<strong>in</strong>d derivat" pr<strong>in</strong> sufixare.<br />
Un alt grup de limbi slave perpetueaz" o form" abreviat": s.!cr. kûm<br />
(pl. kùmovi, f. kúma), slv. kûm, f. kûma, mac., bg. kum, r. kum (gen. kúma,<br />
kumá), ucr. kum, kumá. Se observ" c" aceast" form" abreviat" este specific",<br />
mai ales, limbilor sud!slave, dar $i rusei $i ucra<strong>in</strong>enei (în rus" se p"streaz",<br />
dialectal, $i formele neabreviate) (Skok 1971–1974, 2: 231–232:<br />
„hipocoristic”; Bezlaj 1976–1982, 2: 109; Gluhak 1993: 358). Aceste forme<br />
preponderent sud!slave nu pot fi discutate <strong>in</strong>dependent de formele albaneze<br />
kúme = kumtër (kumptër) ‘cum"tru’, f. kumë ‘cum"tr"’.<br />
Probleme cronologice. Pentru a încerca delimitarea perioadei în care<br />
*cumatra a fost împrumutat de slavi, trebuie s" proced"m pr<strong>in</strong> elim<strong>in</strong>are,<br />
mai precis pr<strong>in</strong> elim<strong>in</strong>area perioadelor extreme când era posibil împrumutul.<br />
Astfel, având în vedere r"spândirea cuvântului în polon" $i în rus", exist"<br />
__________________________________________________________________<br />
57
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
posibilitatea avans"rii ipotezei unui împrumut foarte timpuriu în perioada<br />
preexpansiune, adic" în <strong>in</strong>tervalul secolelor IV–V p.#Ch. Contraargumentul<br />
este c", la acea dat", nu existau contacte strânse între popula!ia romanizat"<br />
d<strong>in</strong> Dacia $i slavi. La cealalt" extrem", poate fi avansat <strong>in</strong>tervalul secolelor<br />
VIII–X p. # Ch., dar un împrumut la aceast" dat" nu poate explica în mod<br />
satisf"c"tor r"spândirea cuvântului în polon" $i în rus". Pr<strong>in</strong> urmare,<br />
<strong>in</strong>tervalul cel mai probabil când *cumatra a fost împrumutat de slavi este în<br />
secolele VI–VII, adic" imediat dup" expansiunea spre sud, când au existat<br />
contacte <strong>in</strong>tense între popula!ia romanizat" d<strong>in</strong> Dacia $i slavi.<br />
De altfel, a$a cum se va vedea mai jos, cronologia propus" de noi este<br />
confirmat" $i de alte exemple. Acest <strong>in</strong>terval este perioada în care slavii,<br />
imediat dup" expansiune, au împrumutat o serie de termeni de civiliza!ie d<strong>in</strong><br />
romanitatea r"s"ritean", s<strong>in</strong>gurul areal romanic cu care slavii au <strong>in</strong>trat de<br />
timpuriu în contact direct. În cazul formei k!motra, k!motr!, nu poate fi<br />
admis" posibilitatea unui împrumut cult pe cale livresc".<br />
În ansamblu, trebuie resp<strong>in</strong>s" ipoteza c" rom. cum!tr! (forma de baz",<br />
cea de mascul<strong>in</strong> fi<strong>in</strong>d o crea!ie analogic") ar fi fost împrumutat d<strong>in</strong> slav"<br />
(DEX). A$a cum a ar"tat majoritatea cercet"torilor am<strong>in</strong>ti!i, formele<br />
române$ti perpetueaz" direct realitatea lat<strong>in</strong>ei populare d<strong>in</strong> Dacia $i d<strong>in</strong> zona<br />
balcano!dun"rean". Este probabil c" formele preponderent sud!slave kum,<br />
kuma (sârb"!croat", sloven", bulgar", macedonean"), atestate $i în rus", dar<br />
având paralele $i în albanez", reflect" o <strong>in</strong>ova!ie de tip hipocoristic!afectiv<br />
(ipoteza lui Skok), fi<strong>in</strong>d îns" dificil de apreciat dac" aceast" abreviere a<br />
ap"rut la popula!ia de limb" lat<strong>in</strong>" (protoromânii) sau ulterior, o dat" cu<br />
împrumutarea cuvântului de slavi. Formele d<strong>in</strong> albanez" pledeaz" pentru<br />
prima ipotez".<br />
Nan", nene pun câteva probleme dificile. Nan!, termen respectuos de<br />
adresare unei femei mai în vârst", se reg"se$te în bulgar" $i s.!cr. (nana)<br />
__________________________________________________________________<br />
58
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
precum $i în albanez" (nanë ‘mam"’). Cuvântul trebuie apropiat de nene,<br />
termen respectuos de adresare unui b"rbat mai în vârst", prezent $i în<br />
bulgar" (nenja) $i s.!cr. nena. Cuv<strong>in</strong>tele sunt specifice limbilor sud!est<br />
europene. Forme apropiate întâlnim $i în greac": $%$$&' ‘unchi’. Chantra<strong>in</strong>e<br />
(1968–1980: 744) citeaz", în afara formelor grece$ti, skr. nana ‘mam"’,<br />
pers. nana, s.!cr. nana ‘mam"’, rus njanja ‘doic"’, lat. nonnus, nonna<br />
‘c"lug"r, c"lug"ri!"’ (> rom. nun, nun!), gr.!biz. nónnos, întrebându!se, în<br />
concluzie: „dans quel sens s’est fait l’emprunt?”.<br />
De$i Chantra<strong>in</strong>e nu discut" nici formele române$ti, nici pe cele<br />
albaneze, este evident c" avem de!a face cu o larg" r"spândire, d<strong>in</strong> sanskrit"<br />
pân" în sud!estul european, a unor forme identice ori foarte asem"n"toare.<br />
Identitatea de sens d<strong>in</strong> sanskrit" $i d<strong>in</strong> albanez" (‘mam"’) nu poate fi pus" în<br />
seama hazardului. Cuvântul este atestat într!o <strong>in</strong>scrip!ie (nedatat") de la<br />
Philippi, Macedonia: $($$) *+,-&$.(' (Mih"escu 1978: 293; acest autor<br />
discut" cuvântul în categoria termenilor romanici populari referitori la<br />
familie; cf. NPp antic /anea, discutat de Papazoglu 1969: 179). Sunt<br />
atestate antroponime trace $i illire ce trebuie discutate în acest context: NP<br />
ill. /anea (Russu 1969: 227), NP tr. /ana, /anea, f., /anas, m. 3 (De(ev<br />
1957: 327).<br />
Este, în acest caz, o situa!ie special": familia etimologic", de mare<br />
r"spândire, este clar"; este de asemenea clar" atestarea cuvântului în romanitatea<br />
sud!est european". În schimb, nu este clar d<strong>in</strong> ce idiom s!a r"spândit cuvântul în<br />
sud!estul european. Chantra<strong>in</strong>e nu avanseaz" ipoteza c" greaca ar fi limba!surs"<br />
de iradiere, de$i o asemenea ipotez" nu poate fi exclus". Pe de alt" parte,<br />
existen!a cuvântului în albanez" $i în român" conduce la ipoteza de lucru c", în<br />
traco!dac" $i în ilir", exista o form" *nan(n)a, *na(n)n', fem., *nen(n)!, masc.,<br />
având sensul ‘femeie în vârst", mam"’. Ipoteza este sprij<strong>in</strong>it" de<br />
3<br />
Vezi mai jos lexiconul antroponimic, unde rediscut"m aceste forme.<br />
__________________________________________________________________<br />
59
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
antroponimele citate. Pentru limba român", credem c" trebuie pornit de la o<br />
form" traco!dac" *nen(n)! > *nean! > nan!, masc. nene. Ar fi fost de<br />
a$teptat o form" *nân!, dac" pornim de la un prototip *nana. Absen!a<br />
nazaliz"rii nu poate fi explicat" decât porn<strong>in</strong>d de la vocalism radical !e!.<br />
Cum îns" vechimea cuvântului în romanitatea sud!est european" este<br />
d<strong>in</strong>colo de orice îndoial", consider"m c" nu exist" argumente care s" se<br />
opun" ideii c" este vorba de un cuv"nt vechi românesc. Având în vedere<br />
caracterul uzual al cuv<strong>in</strong>telor d<strong>in</strong> aceast" categorie, a rela!iilor<br />
social!familiale, nu consider"m c" este acceptabil" ipoteza unui <strong>in</strong>termediar<br />
slav care s" explice nenazalizarea; trebuie pornit de la premisa c" este vorba<br />
de un fenomen fonetic specific în trecerea de la traco!dac" la romanitatea<br />
sud!est european", apoi la român".<br />
De altfel, formele nanna, n<strong>in</strong>na, nonna sunt citate în REW ca<br />
apar!<strong>in</strong>ând lat<strong>in</strong>ei populare în general, nu numai lat<strong>in</strong>it"!ii balcanice în sens<br />
limitativ. Astfel, sub acest cuvânt, pentru român" se citeaz" formele nani,<br />
comparate cu pg. n<strong>in</strong>a nana ‘nani nani’, v. it. n<strong>in</strong>na ‘fat"’, dar $i rom. a<br />
an<strong>in</strong>a, d<strong>in</strong>tr!un sens <strong>in</strong>i!ial ‘a ag"!a la leag"nul copilului’. De asemenea,<br />
formele na#(!), n!na#(!) sunt considerate derivate tot d<strong>in</strong> acest radical. Nu<br />
este citat" totu$i forma nan!, probabil deoarece la data elabor"rii<br />
dic!ionarului (1935), înc" nu era clar" situa!ia formelor <strong>in</strong>trate în lat<strong>in</strong>itatea<br />
sud!est european". Nici ast"zi, orig<strong>in</strong>ea acestor forme nu este întru totul<br />
clarificat"; este îns" d<strong>in</strong>colo de îndoial" faptul c" ele s!au <strong>in</strong>tegrat de<br />
timpuriu lat<strong>in</strong>ei populare d<strong>in</strong> zona avut" în vedere aici, sud!estul european.<br />
Consider"m a$adar c", în limbile sud!slave, este vorba de un element<br />
romanic (protoromânesc), <strong>in</strong>diferent de limba (greac", ilir", trac") ce a<br />
impus cuvântul în romanitatea sud!est european"; <strong>in</strong>scrip!ia de la Philippi<br />
este un argument suplimentar. În albanez" $i în român", formele trebuie<br />
explicate pr<strong>in</strong> perpetuarea unui element lat<strong>in</strong> popular, eventual autohton trac<br />
__________________________________________________________________<br />
60
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
($i/sau ilir în albanez", dac" nu cumva este vorba de un element<br />
protoromânesc în aceast" limb", deoarece, în ipoteza unui element vechi,<br />
evolu!ia fonetic" ar fi condus la o form" *nërë! vezi discu!ia d<strong>in</strong> capitolul<br />
dedicat etnogenezei sud!est europene). Cât prive$te forma d<strong>in</strong> rus", nu<br />
exist" argumente care s" se opun" ideii c" este tot un element vechi<br />
românesc (protoromânesc), deoarece am mai am<strong>in</strong>tit aici asemenea cazuri<br />
(de exemplu, r"spândirea formelor derivate d<strong>in</strong> *kumatra, discutate mai<br />
sus). Nu este plauzibil s" credem c" ar fi vorba de perpetuarea <strong>in</strong>dependent"<br />
a unei forme vechi slave în cont<strong>in</strong>uarea mo$tenirii <strong>in</strong>do!europene, deoarece<br />
nu exist" argumente care s" sus!<strong>in</strong>" existen!a acestei forme în slava<br />
preexpansiune.<br />
Copil, de asemenea $i cópil, cupil, cu numeroase derivate: copil!ros, a<br />
copil"ri, copil!rie etc. alb. kopíl ‘b"iat, bastard, slug"’; s.!cr. kòpil, kòpile<br />
‘bastard’, b. kòpile, kopele, kòpelja ‘spurius’, mac. kópile ‘copil nelegitim’,<br />
kópiljak ‘co!car’ $i/sau echivalent cu forma precedent", kópili se ‘a fi<br />
gestant" îna<strong>in</strong>te de perioada fireasc"’ (despre animale domestice: vaci etc.);<br />
ngr. kopeli ‘b"iat, valet’, kopelos ‘spurius’. Brâncu$ (1983: 68–70)<br />
consider" c" în limbile slave a p"truns d<strong>in</strong> român" cu accentul pe prima<br />
silab", cópil. În general, numero$i cercet"tori consider" c" este un cuvânt<br />
d<strong>in</strong> fondul preroman, tracic sau ilir (Pu$cariu 1976: 171; Rosetti 1986: 248;<br />
Poghirc 1969: 340; Brâncu$, loc. cit.; Russu 1981: 295–297 îl <strong>in</strong>clude în<br />
categoria cuv<strong>in</strong>telor autohtone, iar în albanez" ar fi, poate, împrumutat d<strong>in</strong><br />
român" 4 ). În BER (2: 613), este considerat vechi în bulgar", de orig<strong>in</strong>e<br />
obscur". Skok (2: 147) îl def<strong>in</strong>e$te drept element „panbalcanic, de orig<strong>in</strong>e<br />
neclar"”. Reichenkron (1966: 112) îl consider" dacic. O)tir (1921: 46)<br />
avanseaz" ipoteza c" ar proveni d<strong>in</strong> stratul „alarodic” (pre!<strong>in</strong>do!european),<br />
4<br />
Problema românismelor d<strong>in</strong> albanez" este o tem" înc" rar abordat" în literatura de<br />
specialitate, de$i perspectivele ni se pare cel pu!<strong>in</strong> <strong>in</strong>teresante.<br />
__________________________________________________________________<br />
61
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
explicabil totu$i pr<strong>in</strong> albanez", pr<strong>in</strong> compunere cu prefixul ko! $i pjell ‘a<br />
rodi, a na$te’, dar comparându!l $i cu alte forme, ca basc kume ‘copil’,<br />
lycian kbatra ‘fiic"’ etc. Mih"il" (1974: 90) consider" c" este de orig<strong>in</strong>e<br />
necunoscut", precizând îns" c" d<strong>in</strong> român" s!a r"spândit în limbile vec<strong>in</strong>e.<br />
G"mulescu (1983: 244) discut" cazul antroponimului Kopila"i, o familie d<strong>in</strong><br />
Bela Reba.<br />
Cuvântul este, dup" cum au ar"tat cercet"torii, str"vechi, existând<br />
discu!ii priv<strong>in</strong>d posibilul idiom!surs", trac" $i/sau ilir", în aceste limbi eventual<br />
d<strong>in</strong>tr!un idiom pre!<strong>in</strong>do!european. De$i orig<strong>in</strong>ea pre!<strong>in</strong>do!european" este<br />
dificil de probat, aceasta poate fi luat" în considera!ie (vezi capitolul dedicat<br />
toponimiei sud!slave, unde cit"m alte exemple de orig<strong>in</strong>e posibil preie.; cf.<br />
<strong>Paliga</strong> 1993 c). În lum<strong>in</strong>a cercet"rilor de pân" acum, majoritatea l<strong>in</strong>gvi$tilor<br />
consider" c" este vorba de un element autohton, trac sau traco!ilir.<br />
Termeni referitori la rela"iile de proprietate #i de autoritate statal!<br />
Rela!iile de proprietate $i de autoritate statal" d<strong>in</strong> perioada care ne<br />
<strong>in</strong>tereseaz" aici, îna<strong>in</strong>te de sec. X p.#Ch., nu sunt reflectate în documente.<br />
Problema care se pune este de a încerca reconstituirea unui tablou<br />
istorico!social plauzibil al acestei perioade. Pentru a propune o imag<strong>in</strong>e<br />
conv<strong>in</strong>g"toare, se impune mai întâi a elim<strong>in</strong>a d<strong>in</strong> discu!ie acei termeni ce<br />
reflect" o evident" <strong>in</strong>fluen!" târzie – sud!slav", turc", maghiar". În acest<br />
sens, un ajutor substan!ial îl constituie relativ recentul dic!ionar întocmit de<br />
Sachelarie $i Stoicescu (1988). Pentru discu!ia de mai jos, am elim<strong>in</strong>at<br />
termenii mai recen!i. În al doilea rând, am elim<strong>in</strong>at acei termeni de clar"<br />
<strong>in</strong>fluen!" slav", deoarece ne <strong>in</strong>tereseaz" aici direc!ia <strong>in</strong>vers" de <strong>in</strong>fluen!":<br />
d<strong>in</strong>spre român" (proto!român") spre limbile slave. În al treilea rând, am<br />
selectat numai acei termeni ce se refer" explicit la rela!iile sociale de<br />
__________________________________________________________________<br />
62
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
proprietate ori de autoritate statal". Nu toate cuv<strong>in</strong>tele ce le vom enumera în<br />
cont<strong>in</strong>uare vor fi analizate în detaliu $i nu toate au o etimologie clar". Lista<br />
ce o propunem îns" mai jos poate fi un util punct de plecare $i pentru alte<br />
discu!ii. Cuv<strong>in</strong>tele notate în ald<strong>in</strong>e cursive vor fi discutate în cont<strong>in</strong>uare.<br />
Adunarea st!rilor, arma#; ban (1). Marele dreg"tor al Olteniei, al<br />
Sever<strong>in</strong>ului ori al Craiovei; mare dreg"tor în Moldova; ban (2), moned";<br />
b!trân (Moldova, echivalent cu mo# în !ara Româneasc"), vechi<br />
subdiviziuni teritoriale, care priveau o racl" (‘subb"trân’) sau întregul hotar<br />
al satului; blestem, form" tehnic" fundamental" a dreptului feudal, cu<br />
conota!ii mistice $i religioase; boier; carte (document); c!mar!, c!m!ra#;<br />
cetate; curte, curtean; domn, domnitor, domnie; dreg!tor (< a drege); fân<br />
(produs de baz" al economiei feudale); fug!; fur, furt; hotar 5 , hot!rnicie;<br />
ierb!rit (< iarb!) ‘dare pe vitele $i turmele str"<strong>in</strong>ilor’; iertare; împ!care,<br />
împ!ciuire; împrumut; închisoare (< închide); în#elare, în#el!ciune; jude,<br />
judec ! termen fundamental (< lat. judex), p"strat în toate limbile romanice;<br />
de aici, judecat!, judec!tor, jude"; jupân (giupân); jura, jurat, jur!tor,<br />
jur!mânt (jur!mânt cu brazda în cap, jur!mânt cu traista cu p!mânt la<br />
sp<strong>in</strong>are, pe umeri etc.) – termeni fundamentali ai dreptului tradi!ional<br />
românesc; formele vechi române$ti sunt giura, giurat etc.; lege; martur,<br />
martor, m!rturie, m!rturisire; m!sur!; mo#nean (mo#<strong>in</strong>ean, mo#<strong>in</strong>a#) în<br />
!ara Româneasc", echivalent cu r!ze# în Moldova, opus termenilor rumân $i<br />
vec<strong>in</strong>; mo#tenire (< mo#tean = mo#nean), mo#tenitor (termen fundamental);<br />
oameni buni #i b!trâni (cu rol esen!ial în societatea tradi!ional"); oaste,<br />
osta#, o#tire, o#tean; pit! 6 , pitar (etimologie obscur", orig<strong>in</strong>e slav" <strong>in</strong>cert";<br />
5<br />
Alb. hatër 1. ‘hatâr, poft"’; 2. ‘parte; p"rt<strong>in</strong>ire’ pare a unifica dou" cuv<strong>in</strong>te <strong>in</strong>i!ial<br />
diferite: unul autohton (sensul ‘parte, marg<strong>in</strong>e’), iar cel"lalt de orig<strong>in</strong>e turc" (de<br />
unde $i rom. hatâr).<br />
6<br />
Probabil d<strong>in</strong> acela$i etimon ca it. pizza.<br />
__________________________________________________________________<br />
63
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
este posibil" orig<strong>in</strong>ea trac" $i/sau illir"); splai, plai, pl"ie#; r!ze# (< raz!, nu<br />
de orig<strong>in</strong>e maghiar"; discu!ii la Iv"nescu 1980); rumân, rumânie 7 (vec<strong>in</strong> în<br />
Moldova $i iobag în Transilvania); sat, s!tean; scaun (cetate de scaun, a<br />
însc!una); schimb (în sensul comercial); scut, a scuti, scutelnic; st"pân, a<br />
st"pâni; stân", stânit; str!<strong>in</strong>; strung" (datul strungii); sulgear, sluger,<br />
dreg"tor în &ara Româneasc" $i în Moldova îns"rc<strong>in</strong>at cu aprovizionarea<br />
cur!ii domne$ti $i a armatei (etimologie dificil", vezi Mih"il" 1973: 160);<br />
#erb, #erbie; tâlhar; tr!dare, tr!d!tor; "ar!, "!ran; "<strong>in</strong>ut (< a "<strong>in</strong>e); uciga#<br />
(< ucide); v"taf, v"tah, v"ta#, v"tav; v<strong>in</strong>de, vânzare; zestre 8 .<br />
A$a cum se poate observa d<strong>in</strong> lista selectiv" de mai sus, orig<strong>in</strong>ile<br />
acestor termeni specifici societ"!ii române$ti medievale sunt diverse: lat<strong>in</strong>"<br />
(majoritatea, cum este $i firesc), autohton" traco!dac" (urmând, ca<br />
importan!" cel pu!<strong>in</strong>, primei categorii, ceea ce este de asemenea firesc),<br />
slav" (de$i în unele cazuri ar fi vorba, mai degrab", de slav" ca <strong>in</strong>termediar<br />
între un strat mai vechi, dac" nu cumva trebuie rediscutat" situa!ia în<br />
ansamblu), turc", neo!greac". Vom reveni mai jos asupra unor forme<br />
relevante sau care necesit" discu!ii suplimentare.<br />
Plai, splai (derivat pl"ie#) reflect" forma lat<strong>in</strong>" popular" *plagium<br />
‘coast", !"rm’ < gr. plagios ‘oblic, încl<strong>in</strong>at’. Cuvântul este frecvent întâlnit<br />
în toponimia sud!slav" (Plaj; alte exemple în capitolul dedicat toponimiei).<br />
Semnal"m aici doar faptul c" paralela d<strong>in</strong> român" plai/splai se reg"se$te în<br />
7<br />
Sens ap"rut în perioada când românii erau sub ocupa!ie str"<strong>in</strong>" (vezi discu!ia în<br />
partea <strong>in</strong>troductiv" a lucr"rii).<br />
8<br />
De$i nu discut"m aici acest cuvânt, consider"m c" etimologia uzual", lat. dextra,<br />
nu se poate sus!<strong>in</strong>e. Noi credem c" este un element autohton, derivat de la ie. g( hesr!e<br />
‘mân"’, cu evolu!ia !sr! + vocal" în !str! + vocal". Sensul str"vechi al formei zestre<br />
trebuie s" fi fost ‘ceea ce se aduce în mân"’ = ‘avere’, mai exact ‘averea miresei’.<br />
<strong>Pre</strong>ciz"m doar c" nu exist" un cuvânt reconstruibil pentru faza str"veche<br />
<strong>in</strong>do!european", deoarece mân! era cuvânt tabu; traca se apropie aici de greac": 0+1-.<br />
__________________________________________________________________<br />
64
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
italian": piaggia ‘coast", !"rm’ – spiaggia ‘plaj"’. Este un argument<br />
suplimentar al vechimii cuvântului în român". În Evul Mediu, plai $i pl!ie#<br />
erau termeni de organizare adm<strong>in</strong>istrativ". Vechimea lor este <strong>in</strong>contestabil",<br />
având paralele evidente în sud!estul european $i în italian". Ipoteza orig<strong>in</strong>ii<br />
slave trebuie resp<strong>in</strong>s" cu des"vâr$ire, nefi<strong>in</strong>d sus!<strong>in</strong>ut" de nici un argument.<br />
În cont<strong>in</strong>uare, vom analiza în detaliu câteva d<strong>in</strong>tre cuv<strong>in</strong>tele relevante<br />
demersului nostru.<br />
Ban, giupân/jupân (!upân), st"pân<br />
Formele discutate mai jos se pot încadra într!o sfer" semantic"<br />
asem"n"toare, ‘conduc"tor, st"pân’: (1) ban 1 ‘st"pân, conduc"tor’ $i ban 2<br />
‘moned"’; (2) giupân, ulterior jupân, cu un sens aproximativ asem"n"tor lui<br />
ban 1 ; (3) s t ! p â n. Toate aceste forme par a avea un element<br />
comun: !ban, !pan > !pân, al c"rui sens poate fi reconstituit ‘conduc"tor<br />
(local), $ef al unei comunit"!i’. O prim" întrebare se impune: sunt aceste<br />
forme înrudite, reflect" o mo$tenire veche? S" încerc"m o trecere în revist" a<br />
pr<strong>in</strong>cipalelor forme.<br />
Ban; cr. ban, b. ban ‘conduc"tor’; pol. ban ‘moned"’ (învechit); mag.<br />
bán ‘conduc"tor de la frontiera Ungariei’ (Croa!ia). Cuvântul este ast"zi<br />
folosit uzual numai în român" cu sensul ‘moned"’; sensul ‘conduc"tor’<br />
apar!<strong>in</strong>e term<strong>in</strong>ologiei sociale medievale, în toate aceste limbi.<br />
Ban 1 , cu dou" sensuri: ‘conduc"tor’ $i ‘moned"’. În general, cuvântul<br />
a fost analizat separat pentru cele dou" sensuri, a$adar considerîndu!se c"<br />
este vorba de dou" cuv<strong>in</strong>te diferite. Astfel, pentru primul sens ‘conduc"tor’<br />
s!au propus explica!iile urm"toare:<br />
(a) Orig<strong>in</strong>e slav" (Cihac 1870–1879, II: 8; Macrea 1958: 66; Rosetti<br />
1978: 297, 431). Aceast" ipotez" s!a bazat, probabil, pe faptul c" exist"<br />
forme asem"n"toare în sârb"!croat", bulgar" $i maghiar" (ban, bán).<br />
__________________________________________________________________<br />
65
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
(b) O versiune a acestei ipoteze consider" c" în român" cuvântul ar<br />
trebui explicat ca <strong>in</strong>fluen!" maghiar" (Tikt<strong>in</strong> 1903–1925: 152; DA I: 471;<br />
Iorga 1905, I: 135; %"<strong>in</strong>eanu 1929: 52; Cioranescu 1960 sq.: 64, cu ezit"ri;<br />
Tamás 1967: 90; Mih"il" 1973: 74).<br />
(c) Orig<strong>in</strong>e slav" sau maghiar" (Coteanu et al. 1975: 72). O asemenea<br />
ipotez" <strong>in</strong>decis" î$i are explica!ia, probabil, în faptul c" formele nu sunt<br />
satisf"c"tor explicate nici în limbile slave, nici în maghiar".<br />
Pe de alt" parte, analizele etimologice comparative, propuse pentru a<br />
explica aceste forme r"spândite pe un teritoriu vast, sud!est european, nu<br />
aduc dovezi conv<strong>in</strong>g"toare.<br />
(a) Cuvântul ar fi de orig<strong>in</strong>e persan", iar de aici ar fi fost transmis în Europa<br />
de turci (Miklosich 1884, I: 11; 1886: 7; Matzenauer 1870: 103). Ipoteza nu este<br />
u$or de acceptat. Forma turc" ban este rar". În plus, <strong>in</strong>fluen!a turc" asupra<br />
limbilor europene este târzie $i, evident, nu putea impune un termen esen!ial de<br />
structur" social", în fapt de <strong>in</strong>stitu!ie. Pe de alt" parte, maghiar bán este ‘un<br />
guvernator de la frontiera Ungariei’ (Benk* et al. 1967 s.v.).<br />
(b) Slav ban ar fi de orig<strong>in</strong>e mongol", forma de refer<strong>in</strong>!" fi<strong>in</strong>d bojan,<br />
de aici ban (Berneker 1908!1913: 42; Bezlaj 1976 sq.: 10). Schimb"rile<br />
fonetice nu sunt îns" consistent argumentate, astfel încât aceast" ipotez" nu<br />
s!a impus.<br />
(c) S!a avansat $i ipoteza c" ban ar fi de orig<strong>in</strong>e persan", cuvântul<br />
ajungând în limbile europene pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar avar (Onions 1969: 72).<br />
Ban (2) ‘moned"’. În român", form" vie $i mult folosit"; cuvântul mai<br />
este atestat în bulgar" $i polon", dialectal $i învechit.<br />
(a) Unii l<strong>in</strong>gvi$ti consider" c" este vorba de „un element vechi<br />
slav” (Cihac 1870!1879, II: 8). Este dificil de acceptat aceast" ipotez", în<br />
__________________________________________________________________<br />
66
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
primul rând deoarece sensul ‘moned"’ nu este specific limbilor slave, d<strong>in</strong><br />
contra. Distribu!ia în teren a termenului ne arat" c" discu!iile nu pot porni de<br />
la teritoriile polon $i bulgar.<br />
(b) Una d<strong>in</strong>tre cele mai <strong>in</strong>teresante explica!ii a fost dat" cu mai b<strong>in</strong>e de<br />
un secol în urm": „Ban este moneda emis" sub autoritatea unui ban, tot a$a<br />
cum la italieni întâlnim forma ducato, iar la englezi forma<br />
sovereign” (Hasdeu 1887–1898: 2448). Aceast" explica!ie a fost acceptat"<br />
de al!i l<strong>in</strong>gvi$ti (Tikt<strong>in</strong> 1903!1925: 151; %"<strong>in</strong>eanu 1929: 52; Macrea 1958:<br />
66). O versiune a acestei ipoteze este c" forma româneasc" este de orig<strong>in</strong>e<br />
maghiar", idee sus!<strong>in</strong>ut", evident, de l<strong>in</strong>gvi$tii maghiari (Tamás 1967: 91;<br />
ipoteza este acceptat", f"r" o argumenta!ie necesar", de Rosetti 1986: 384).<br />
Dificultatea const" $i aici în faptul c" sensul ‘moned"’ nu este specific<br />
maghiarei.<br />
(c) O ipotez" foarte <strong>in</strong>teresant", rareori discutat", a fost expus" de<br />
S.#Pu$cariu (DA I: 472; Pu$cariu 1923) care consider" c" rom. ban ‘moned"’<br />
trebuie explicat pr<strong>in</strong> apropiere de arom. a b!ná ‘a tr"i’ (cf. Papahagi 1974:<br />
191); aceast" form" ar fi, dup" p"rerea lui Pu$cariu, de orig<strong>in</strong>e pre!roman",<br />
reconstitu<strong>in</strong>d o form" traco!dac" *bann! ‘via!" – vite – bani’. Conform<br />
acestei ipoteze, nu ar fi nici o leg"tur" între sensurile ‘st"pân’ $i ‘moned"’,<br />
asem"narea fi<strong>in</strong>d – deci – un rezultat al hazardului. Pe de alt" parte îns",<br />
Pu$cariu consider" c" este vorba de un cuvânt str"vechi, traco!dac. Este ceea<br />
ce credem $i noi, dar aducînd argumente de alt" natur". De fapt, o form"<br />
trac" *bann!, cu sensul reconstituit de Pu$cariu, nu este u$or de acceptat;<br />
exist" îns", a$a cum vom ar"ta în cont<strong>in</strong>uare, forme trace – atestate de<br />
scriitorii antici – ce sprij<strong>in</strong>" într!adev"r esen!a ipotezei lui Pu$cariu: un<br />
element autohton, traco!dac.<br />
(d) În sfâr$it, al!i autori consider" cuvântul de orig<strong>in</strong>e necunoscut"<br />
(Cioranescu 1960 sq. 65; 2002: 76; Coteanu et al. 1975: 72).<br />
__________________________________________________________________<br />
67
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Dup" p"rerea noastr", putem explica atît sensul ‘st"pân’ cât $i sensul<br />
‘moned"’. Îna<strong>in</strong>te de a trece la discutarea celorlalte forme, consider"m c"<br />
într!adev"r cuvântul este – a$a cum a sugerat Pu$cariu – de orig<strong>in</strong>e<br />
traco!dac", dar d<strong>in</strong>tr!o form" *ban!, înrudit cu persan ban ‘st"pân’, de<br />
asemenea ‘cas"’ (Horn 1893: 40), dar $i pan, cu alternan!a p/b, deja<br />
analizat" de Benveniste (1962: 168) pentru r"d"c<strong>in</strong>a *peH 3 > *po! ‘a bea’.<br />
Reven<strong>in</strong>d la formele pe care le discut"m în acest context, r"d"c<strong>in</strong>a ie.<br />
reconstituit" este *pa! ‘a proteja, a hr"ni’, iar pe de alt" parte *poi! ‘a<br />
proteja vitele, a duce la p"scut’. Aceste dou" r"d"c<strong>in</strong>i sunt analizate separat<br />
de Pokorny (1959: 782, 839), de asemenea separat, dar observîndu!se<br />
înrudirea lor <strong>in</strong>i!ial" probabil", în Morris et al. (1979: 1532, 1535).<br />
În al doilea rând, sensul ‘moned"’ pentru ban pare a avea „rude” în<br />
vechea <strong>in</strong>dian": pana2!‘un fel de moned"’ (Mayrhofer 1953, II: 196), pan<br />
‘a # onora; a cump"ra, a negocia’, pana ‘a juca pentru câ$tig; moned";<br />
cas"’ (Monier 1976: 580).<br />
Consider"m c" asem"narea d<strong>in</strong>tre aceste forme nu este un rezultat al<br />
întâmpl"rii. În acest sens, ipoteza lui Hasdeu c" ,,banul este moneda emis"<br />
sub autoritatea unui Ban” cap"t" astfel un contur mult mai precis, fi<strong>in</strong>d una<br />
d<strong>in</strong>tre numeroasele ipoteze admirabile avansate de Hasdeu. Acum putem<br />
îns" observa c" paralela semantic" $i formal" ‘st"pân’ !!‘moned"’ trebuie<br />
explicat" ca o <strong>in</strong>ova!ie <strong>in</strong>dependent" în cele dou" areale l<strong>in</strong>gvistice, nu de<br />
p"strarea unei paralele str"vechi la nivel <strong>in</strong>do!european, deoarece nu existau<br />
monede la acea dat". Valoarea produselor era dat" pr<strong>in</strong> troc.<br />
$upan", v.sl., ‘conduc"tor al unei regiuni’, $upa ‘regiune, !<strong>in</strong>ut’; slv.<br />
$upan, înv. ‘conduc"tor’, mod. ‘primar’ (s<strong>in</strong>gura limb" în care cuvântul este<br />
înc" folosit); s.!cr. $upa ‘regiune’, $upnik ‘preot’; mac. $upan ‘jupân’,<br />
$upnik ‘preot catolic’; c., slc. $upan ‘conduc"tor’; pol. #upnik ‘distribuitor<br />
de sare’. Cuvântul este r"spândit $i în maghiar" (ispán ‘conduc"tor’) precum<br />
__________________________________________________________________<br />
68
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
$i în lituanian" ()iupon3 ‘doamn"’). Rom. jupân (vechi giupân). Formele<br />
sunt învechite, cu excep!ia limbii slovene.<br />
(a) Pentru român", unii autori au considerat c" termenul este de<br />
orig<strong>in</strong>e slav" (Cihac 1870–1879, 2: 161; Tikt<strong>in</strong> 1903!1925: 880; Dragomir<br />
1921: 147, 165; %"<strong>in</strong>eanu 1929: 351; Rosetti 1978: 318, 344). Uneori s!a<br />
subl<strong>in</strong>iat faptul c" forma cea mai veche d<strong>in</strong> român", giupîn, a$adar cu<br />
fonemul *, este un detaliu fonetic dificil, care îngreuneaz" în mod evident<br />
simpla derivare sl. ) > rom. 4 (grafiat gi). Ca atare, unii autori, care sus!<strong>in</strong><br />
tot ipoteza orig<strong>in</strong>ii slave a cuvântului, au presupus „un împrumut imediat de<br />
la slavi” (Skok 1936: 34; Popovi! 1960: 609; Duridanov 1991: 3 sq.).<br />
Mih"il" (1971: 360 sq.; 1973: 16 sq.) a ar"tat c" ipoteza unei serii de<br />
„împrumuturi imediate” de la slavi în român" (în care ar <strong>in</strong>tra, pe lîng"<br />
aceast" form", $i sut!, st!pân, stânc!, smântân!, m!tur!, balt!, gard etc.)<br />
nu este u$or de admis. Fiecare d<strong>in</strong> exemplele <strong>in</strong>vocate c" ar reprezenta o<br />
serie de „împrumuturi imediate” pune anumite probleme de detaliu, de<br />
evolu!ie fonetic" în primul rând, dar $i priv<strong>in</strong>d idiomul de orig<strong>in</strong>e. În<br />
general, nu exist" nici un argument conv<strong>in</strong>g"tor c" în român" ar exista<br />
elemente slave împrumutate anterior secolului X.<br />
(b) D<strong>in</strong> cauza detaliilor de evolu!ie fonetic", al!i autori consider" c"<br />
este vorba de un cuvânt de orig<strong>in</strong>e necunoscut" (Giuglea 1922: 361;<br />
Pu$cariu 1976: 256; Cioranescu 1960 sq.: 458; Coteanu et al. 1975: 482).<br />
Dup" cum se $tie, sub eticheta „orig<strong>in</strong>e necunoscut"” (foarte frecvent" în<br />
DEX, de exemplu) se afl" $i cuv<strong>in</strong>te de orig<strong>in</strong>e traco!dac".<br />
(c) S!a avansat chiar ipoteza unei orig<strong>in</strong>i lat<strong>in</strong>e, d<strong>in</strong>tr!o form" popular"<br />
reconstituit" *giupanus < gr. 567) + !anus (Giuglea 1923: 604; rediscutat"<br />
de Diculescu 1927). Este, desigur, o ipotez" greu admisibil"; ea este îns"<br />
relevant" pentru eforturile de a se încerca o alt" explica!ie, sesizându!se,<br />
probabil, dificultatea explica!iei ca „împrumut imediat de la slavi”.<br />
__________________________________________________________________<br />
69
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
(d) Reven<strong>in</strong>d la ipoteza sa mai veche, Giuglea consider" c" jupân<br />
trebuie discutat în rela!ie cu st!pân, pentru ambele avansând ipoteza unei<br />
orig<strong>in</strong>i autohtone, traco!dace (Giuglea 1988: 32; studiul a fost publicat<br />
<strong>in</strong>i!ial în anul 1944, în limba german").<br />
Trebuie ar"tat aici c" – <strong>in</strong>diferent de etymonul cuvîntului – formele<br />
ceh" pan, pán, slovac" pán $i polon" pan sunt derivate d<strong>in</strong> )upan.<br />
Schimb"rile fonetice au avut loc în arealul ceho!slovac: )upan > *"pán ><br />
pán, cu lungirea compensatoare a vocalei, în unele d<strong>in</strong> aceste forme (a > á),<br />
d<strong>in</strong> cauza c"derii lui u (Brückner 1970: 393). Explica!ia dat" de Machek<br />
(1971: 731), care consider" pentru ceh" o derivare de tipul )upy pán<br />
‘st"pânul unui !<strong>in</strong>ut’ > )upan, este neconv<strong>in</strong>g"toare, cum tot<br />
neconv<strong>in</strong>g"toare este $i alternativa de explicare )upa ‘!<strong>in</strong>ut’ + !an! ><br />
*)upan. Sl. )upa ‘!<strong>in</strong>ut aflat sub autoritatea unui )upan’ trebuie explicat ca<br />
un derivat regresiv: )upa < )upan.<br />
Propunem a$adar reconstituirea unei forme trace *4upan!, posibil $i<br />
*4up8n!, acceptând ideea c" traco!daca avea cel pu!<strong>in</strong> o vocal" neutr" de<br />
tipul /8/. Vom reveni asupra acestor detalii în capitolul dedicat foneticii.<br />
Cea mai timpurie atestare în epoca medieval" timpurie pare a fi<br />
<strong>in</strong>scrip!ia de pe un vas datat în secolele IX–X, descoperit la Sânnicolau<br />
Mare. S!au purtat numeroase discu!ii priv<strong>in</strong>d provenien!a acestui artefact. El<br />
a fost descoperit în contextul unor obiecte ce au apar!<strong>in</strong>ut unei popula!ii<br />
turcice (Olteanu 1983: 166; Teodor 1981: 65–66 $i pl. 22–24). Nu este de<br />
competen!a noastr" s" ne pronun!"m asupra provenien!ei vasului. Inscrip!ia<br />
este urm"toarea:<br />
!"#$%&.'(&)&*.+&$,-..#/0+"$/-<br />
!"#+&"#%. '(&)&*. +&/1"/-. -+'$/-. +&$,-<br />
Buila zoapan täsi dügätugi<br />
Butaul zoapan ta+ru+i itzigi täsi<br />
__________________________________________________________________<br />
70
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Traducerea literal" ar fi (dup" Németh 1932):<br />
Buila jupân a f"cut cupa<br />
Butaul jupân a pus [s" fie] adaptat" pentru ag"!at.<br />
Grafia ,-./.0 nu poate reflecta decât formele giupân/jupân $i/sau<br />
)upan, deja r"spândite la români $i la slavi.<br />
*Stopan", v.sl., ‘conduc"tor’; b. stopan(<strong>in</strong>) ‘domn, so!’, stopnica,<br />
stopan<strong>in</strong>a ‘so!ie’; mac. stópan ‘proprietar; capul familiei; st"pân; so!’; s.<br />
stopan<strong>in</strong> ‘st"pânul casei’; alb. stopan ‘st"pân al ciobanilor’. Rom. st"pân.<br />
Acest cuvânt poate fi acum analizat cu mai mult" claritate în contextul<br />
formelor d<strong>in</strong> sfera semantic" ‘st"pân, conduc"tor local’.<br />
(a) Ca $i în cazul formei înrudite jupân, s!a avansat ipoteza c" este un<br />
cuvânt de orig<strong>in</strong>e slav" în român" (Cihac 1870–1879, 2: 351; Tikt<strong>in</strong> 1903–<br />
1925: 1483; %"<strong>in</strong>eanu 1929: 613; Rosetti 1978: 320; 1986: 287).<br />
(b) S!a sugerat $i o orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>", d<strong>in</strong> forma reconstituit" *stipanus <<br />
stips ‘moned" mic"’ + !anus (Giuglea 1923, ipotez" rediscutat" de Pu$cariu<br />
1976: 283). O ipotez" asem"n"toare (orig<strong>in</strong>ea lat<strong>in</strong>") a fost sugerat", cum<br />
am ar"tat, $i în cazul formei jupân. L<strong>in</strong>gvi$tii care au propus asemenea<br />
ipoteze au sesizat vechimea cuvântului în român".<br />
(c) Tot o orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>", dar d<strong>in</strong> hospitanus, a fost avansat" de Bari!<br />
(1919: 93!94).<br />
(d) Orig<strong>in</strong>e necunoscut" (Coteanu et. al. 1975: 189).<br />
(e) Orig<strong>in</strong>e trac", d<strong>in</strong>tr!un prototip înrudit cu german Stab, skr.<br />
sthapáyami (Philippide 1923 –1928, 2: 14; Pârvulescu 1974: 28; Iv"nescu<br />
1980: 254; Brâncu$ 1983: 147). De asemenea, Giuglea (1988: 32) rev<strong>in</strong>e la<br />
ipoteza avansat" anterior, considerând cuvântul de orig<strong>in</strong>e autohton"<br />
__________________________________________________________________<br />
71
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
traco!dac" $i discutându!l în leg"tur" cu forma jupân (vezi mai sus). Skok<br />
(3: 339) îl consider" iliro!tracic, probabil înrudit cu sl. stana, rom. stân!.<br />
Este <strong>in</strong>teresant de observat c", d<strong>in</strong>tre toate formele (probabil înrudite)<br />
analizate în acest context, mai ales aceasta este considerat" de tot mai mul!i<br />
cercet"tori a fi de orig<strong>in</strong>e trac", în ciuda asem"n"rii frapante d<strong>in</strong>tre formele<br />
ban, giupân/jupân, st!pân. Este de semnalat faptul c" Giuglea a revenit<br />
ulterior asupra ipotezei sale <strong>in</strong>i!iale, observând asem"narea d<strong>in</strong>tre jupân<br />
(giupân) $i st!pân. Într!adev"r, formele cele mai apropiate de cea<br />
româneasc" sunt skr. stapháti, sthapana ‘a sta, a men!<strong>in</strong>e, a p"stra’, sthap<strong>in</strong><br />
‘f"uritor de imag<strong>in</strong>i’ (Monier 1976: 1262). Prima parte a compusului reflect"<br />
r"d"c<strong>in</strong>a ie. *sta! ‘a fi, a sta’ (Pokorny 1959: 1004; Morris et al. 1979:<br />
1542). A doua parte a compusului (!pân în român", !pan la vorbitorii de<br />
idiomuri slave) reflect" aceea$i form" !ban, !pan analizat" mai sus.<br />
Atestarea formelor trace. Un argument decisiv în demersul nostru ar<br />
fi atestarea formelor trace. Avem acum la dispozi!ie un corpus important de<br />
forme trace reprezentate, mai ales, de antroponime $i de toponime. O prim"<br />
observa!ie, pe care o relu"m cu argumente suplimentare în capitolul dedicat<br />
foneticii, este aceea c" scriitorii greci $i lat<strong>in</strong>i, care ne!au transmis aceste<br />
forme trace în textele lor, nu puteau reda cu acurate!e fonemele (sunetele)<br />
specifice trace, cum sunt 1, 4, 2, ), ts ("), ' (! în român", ë în albanez", ! în<br />
bulgar") etc. Este un punct de plecare extrem de important, în general<br />
cunoscut. Evident, scriitorii greci $i lat<strong>in</strong>i nu pot fi blama!i pentru<br />
<strong>in</strong>corectitud<strong>in</strong>e sau superficialitate; ei – pur $i simplu – notau un cuvânt<br />
str"<strong>in</strong>, în context un toponim ori un antroponim trac, în func!ie de<br />
posibilit"!ile practice ale alfabetului grec ori roman.<br />
__________________________________________________________________<br />
72
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Astfel, formele trace reconstituite de noi *ban!, *pan!, poate $i *p'n!<br />
sunt atestate ca antroponime trace 97($+6', 97($+', 97($(', 97($(.'<br />
(De(ev 1957: 42, cu referire la r"d"c<strong>in</strong>a ie. *pa! ‘a pa$te’, sugerat" $i de noi<br />
mai sus). Aceste forme trebuie apropiate $i de antroponimul illyr Panes<br />
(Russu 1969: 231).<br />
Cât prive$te formele paralele cu alternan!a p/b, postulat" de noi, apar<br />
cu sensul de ‘fort"rea!"’ (cf. sensul ‘cas"’ v. ‘st"pân’ d<strong>in</strong> persan" pe care<br />
l!am am<strong>in</strong>tit deja) în exemple precum NL :($+' în Dacia Mediterranea sau<br />
NPp :($,.&. (De(ev 1957: 42). Cu grafia p, acela$i în!eles apare în forma<br />
Panion, un ora$ d<strong>in</strong> Propontis, cu ethnikonul corespunz"tor 7($.,)', dac"<br />
aceste forme sunt într!adev"r trace, posibil scitice sau „scitoide” (De(ev<br />
1957: 355). Înrudirea d<strong>in</strong>tre trac" $i scitic" era, probabil, destul de mare.<br />
Mai <strong>in</strong>teresante îns", în acest context, sunt formele albaneze banák ‘teac"’,<br />
bánë, banésë ‘locu<strong>in</strong>!"’ (cf. aici persan ban ‘cas"’). Sensul primitiv ie.<br />
‘a#proteja’, specific r"d"c<strong>in</strong>ii discutate mai sus, este b<strong>in</strong>e p"strat (cu unele<br />
dificult"!i în explicarea evolutiei fonetice, deoarece – în cuv<strong>in</strong>tele vechi – n<br />
<strong>in</strong>tervocalic rotacizeaz" în albanez"). Discutabil", totu$i posibil", este rela!ia<br />
d<strong>in</strong>tre formele albaneze $i arom. a b!na ‘a tr"i’, ban! ‘via!"’ (cf. Papahagi<br />
1974: 191).<br />
Giupân, pentru care reconstituim un prototip *4upan!, de asemenea $i<br />
*gup'n!, este frecvent atestat, dac" – lucru foarte important – nu suntem<br />
în$ela!i de grafiile antice, ce nu puteau nota riguros unele sunete specifice.<br />
Astfel, întâlnim grafii precum NP Diuppaneus, Diopanes, Dorpaneus,<br />
Diurpaneus $i, în grafii grece$ti, ;6-7($(.', ;&-7($(' (De(ev 1957: 141,<br />
150; Russu 1967: 104 – ipoteza acestuia d<strong>in</strong> urm", ce propune pentru toate<br />
aceste forme o explica!ie d<strong>in</strong> r"d"c<strong>in</strong>a ie. *derep! ‘a vedea’, este desigur<br />
greu de acceptat; este totu$i surpr<strong>in</strong>z"tor c" nici De(ev, nici Russu nu au<br />
sesizat rela!ia – evident" în op<strong>in</strong>ia noastr" – d<strong>in</strong>tre giupân $i formele trace<br />
__________________________________________________________________<br />
73
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
men!ionate). Acest antroponim, b<strong>in</strong>e atestat, este cunoscut mai ales ca<br />
numele regelui dac Duras Diurpaneus, am<strong>in</strong>tit în texte a fi domnit cândva<br />
dup" moartea lui Burebista $i îna<strong>in</strong>te de urcarea pe tron a lui Decebal.<br />
Trebuie observat c" oscila!iile grafice diu!, dio!, dyr!, dor! reflect" încerc"ri<br />
de a se nota un sunet specific tracei, dar <strong>in</strong>existent în lat<strong>in</strong>" sau greac".<br />
A$adar, grafia cu r, ce apare în unele forme (accentu"m, numai în unele), nu<br />
reflect" existen!a real" a acestui sunet, ci încercarea de a nota un sunet<br />
specific, <strong>in</strong>existent în greac" sau lat<strong>in</strong>".<br />
St!pân pare a nu avea atest"ri clare în textele antice (de$i, oarecum<br />
paradoxal, tocmai acest cuvânt a fost primul pentru care unii l<strong>in</strong>gvi$ti au<br />
admis orig<strong>in</strong>ea autohton"). Totu$i, un toponim grafiat
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
perpetuare a unei str"vechi forme d<strong>in</strong>tr!un idiom numit conven!ional<br />
pelasgic, etichet" sub care pare a se ascunde un idiom satem înrudit cu o<br />
faz" arhaic" a tracei, de d<strong>in</strong>a<strong>in</strong>tea marii <strong>in</strong>vazii doriene ce a impus în Grecia<br />
un idiom centum.<br />
V"taf, regional $i învechit $i v"tav, v"ta#, v"taj, v"tah. Cuvântul apare<br />
$i în ucra<strong>in</strong>ean" (vataha), polon" (wataha), bulgar" (vatah) $i sârb"!croat"<br />
(vatak). În limbile slave, sensul este ‘$ef, conduc"tor’; româna are cea mai<br />
larg" sfer" semantic": (1) supraveghetor al servitorilor la curtea unui boier<br />
ori la m"n"stire; (2) conduc"tor al unui grup de curteni sau de o$teni ai<br />
domnului; (3) un personaj important în jocul C"lu$ului. Atât în român" cât<br />
$i în limbile slave, formele sunt ie$ite d<strong>in</strong> uz. F"r" îndoial" îns", în Evul<br />
Mediu, era un termen frecvent folosit. Cuvântul a ridicat nu pu!<strong>in</strong>e probleme<br />
de etimologie (vezi discu!iile la Vasmer REW 1: 172; Brückner 604; Tikt<strong>in</strong><br />
1719). Capidan (DR 3: 191) $i %"<strong>in</strong>eanu (DU 691) au încl<strong>in</strong>at spre o<br />
explica!ie pr<strong>in</strong> turc vattas ‘cioban’. Skok (1971!1974, 3: 568) a resp<strong>in</strong>s ferm<br />
aceast" explica!ie, deoarece – în nici unul d<strong>in</strong> idiomurile balcanice $i nici în<br />
român" – cuvântul nu are sensul de ‘p"stor, cioban’; de asemenea, Skok a<br />
criticat $i eventuala explica!ie pr<strong>in</strong> s.!cr. hvatati ‘a în!elege, a concepe’.<br />
Credem c" explica!ia propus" de Bari! (IF 5: 297), mai exact apropierea de<br />
alb. vetë ‘însu$i, <strong>in</strong>s’, se îndrepta spre un drum corect: mo$tenirea autohton"<br />
preroman", trac", eventual traco!ilir". Consider"m, pe de alt" parte, c" nu<br />
alb. vetë l"mure$te situa!ia formelor discutate aici, deoarece sensul cel mai<br />
vechi al cuvântului trebuie c"utat în sfera semantic" ‘$ef, conduc"tor,<br />
persoan" de vaz"’, dup" cum vom încerca s" ar"t"m în cont<strong>in</strong>uare.<br />
Îna<strong>in</strong>te de a avansa ipoteza noastr", este necesar s" cit"m, îna<strong>in</strong>te de<br />
toate, câteva forme trace atestate în grafie lat<strong>in</strong>" sau greac", relevante – în<br />
op<strong>in</strong>ia noastr" – pentru explicarea lui v!taf, v!ta# etc. Exist", în contextul<br />
subl<strong>in</strong>iat, câteva forme trace relativ b<strong>in</strong>e atestate. În primul rând,<br />
__________________________________________________________________<br />
75
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
=6+,+>7.&', :+,+>7.&' (Vetespios, Betespios) ‘un epitet pentru Heros’, cu<br />
alternan!a grafic" b/v (despre asemenea situa!ii vom discuta într!un capitol<br />
separat). De(ev (1957: 56), reluând o ipotez" a lui Kretschmer (Glotta l4,<br />
1925: 103), apropie cuvântul de alb. vetë, f"când astfel o asociere, probabil<br />
<strong>in</strong>dependent", cu ipoteza lui Bari+, despre care am am<strong>in</strong>tit mai sus. A$adar,<br />
comb<strong>in</strong>ând ipoteza Bari+ cu ipoteza Kretschmer!De(ev, pare fireasc"<br />
apropierea v!taf, v!ta#, v!taj, pe de o parte, de formele trace Vetespios,<br />
Betespios; nu consider"m îns" corect" raportarea la alb. vetë. În sfâr$it,<br />
Russu (1967: 127), consider" c" teonimul trac trebuie explicat pr<strong>in</strong> formula<br />
*vet!espos, respectiv ie. *wet! ‘an’ $i *espos ‘cal’, a$adar ‘cal de un an’.<br />
Nici aceast" explica!ie nu poate fi acceptat". Îna<strong>in</strong>te de a expune ipoteza<br />
noastr", credem c" nu trebuie ignorate nici alte forme trace, posibil înrudite<br />
cu Vetespios: NP Vitupaus, Vithopus, :+.?.7)' (De(ev 1957: 47).<br />
Porn<strong>in</strong>d de la un sens primar în sfera ‘conduc"tor, $ef, st"pân’,<br />
consider"m c" trebuie s" ne raport"m la r"d"c<strong>in</strong>a ie. *wat!, *wet!, wot! ‘a<br />
<strong>in</strong>spira, a eleva spiritual’. Câteva forme derivate d<strong>in</strong> aceast" r"d"c<strong>in</strong>" sunt<br />
elocvente: lat. vates,!is ‘profet, în!elept, poet’; galez &6(,+.', nom. pl. = lat.<br />
vates, v. irl. faith ‘vizionar, profet’. Tot de la aceast" r"d"c<strong>in</strong>" este derivat $i<br />
teonimul germanic Woden, de aici $i eng. Wednesday ‘ziua zeului Woden,<br />
miercuri’; strâns înrudit cu aceast" form" este teonimul nordic Odh<strong>in</strong>n, zeul<br />
suprem $i creatorul cosmosului $i al omului, zeul în!elepciunii, r"zboiului,<br />
artei, culturii $i al mor!ilor, adesea identificat cu zeul teuton Woden (vezi<br />
formele la Pokorny 1959: 1113 $i în AHD 1547).<br />
Pe l<strong>in</strong>ia mo$tenirii traco!dace, teonimul Vetespios (eventual $i<br />
antroponimele Vitupaus, Vithopus) ni se pare apropiat de formele am<strong>in</strong>tite<br />
mai sus, în mare parte tot teonime ori în sfera semantic" ‘persoan" <strong>in</strong>spirat",<br />
de vaz"’, a$adar în sensul anticipat de noi mai sus. Sensul str"vechi, în sfera<br />
cultic!religioas", este perpetuat în Jocul C"lu$ului, a c"rui vechime este<br />
__________________________________________________________________<br />
76
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
<strong>in</strong>contestabil". Atest"rile formelor antice sunt, credem, foarte aproape de<br />
pronun!area real" d<strong>in</strong> trac", ce se poate reconstitui – coroborând atest"rile<br />
antice cu formele moderne d<strong>in</strong> român", bulgar", sârb"!croat" $i ucra<strong>in</strong>ean" –<br />
ca *Vete"pios, *Vate"pios, *Vatethpios 9 . Vom reveni asupra acestor forme<br />
în subcapitolul dedicat antroponimiei preslave.<br />
Baci ‘v"taful stânei, v"taful ciobanilor’; b. ba% ‘p"stor alp<strong>in</strong>’, ba%o,<br />
ba%jo ‘nene’; mac. ba% ‘baci’; s.!cr. ba% ‘p"storul!$ef al unei ba%ija’.<br />
R"spândit la nivel dialectal $i în ceh" (ba%a), polon" (baca, bacza),<br />
ucra<strong>in</strong>ean" (bac); de asemenea, în maghiar" (bács ‘p"stor’ $i bácsi ‘nene’,<br />
cf. situa!ia d<strong>in</strong> bulgar") $i neogreac" (µ7(>.&'). Brâncu$ (1983: 31!32) a<br />
analizat situa!ia formelor în arealul sud!est european, ar"tând c" în albanez"<br />
forma baç, rar", este echivalent" cu djathar < djathë ‘brânz"’. R"spândit în<br />
toponimie $i onomastic" (Dr"ganu 1933: 71!72 $i Iordan 1963, s.v.). Nu este<br />
admisibil" orig<strong>in</strong>ea maghiar", a$a cum sugereaz" Tamás (1967: 86),<br />
preluând necritic ideea avansat" <strong>in</strong>i!ial de Pu$cariu în DA. Bari+ (1919: 2)<br />
crede c" formele s!ar fi r"spândit d<strong>in</strong> albanez". Cercet"rile mai noi au<br />
subl<strong>in</strong>iat, în general, caracterul autohton traco!dac (eventual traco!ilir) al<br />
acestor forme (Russu 1981: 253; Rosetti 1986: 244; Poghirc 1969: 335,<br />
„neclar, probabil autohton”; Iv"nescu 1980: 255). Pentru arealul ceh,<br />
Machek (1971: 41) consider" c" este vorba de un „termen p"storesc<br />
carpatic”, de orig<strong>in</strong>e neclar" (cf. Holub!Kope(n,). Skok (1: 85) consider" c"<br />
în sârb"!croat" este un element de orig<strong>in</strong>e româneasc", accentuând ideea c"<br />
românii sunt cei ce au r"spândit formele pe un areal vast. În schimb, BER<br />
(1: 37, sub redac!ia lui Vl. Georgiev), consider" c" în bulgar" este de orig<strong>in</strong>e<br />
sârb"!croat", aici fi<strong>in</strong>d de orig<strong>in</strong>e maghiar".<br />
9<br />
În <strong>Paliga</strong> 2006 b, s.v. v!taf am ar"tat c" rom. f reflect", mai degrab", o str"veche<br />
spirant" velar" (ori o lar<strong>in</strong>gal") astfel c" forma trac" ar trebui reconstituit" ca<br />
*v'taX, unde X noteaz" spiranta velar".<br />
__________________________________________________________________<br />
77
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Ipoteza cea mai plauzibil", acceptat" azi de tot mai mul!i cercet"tori,<br />
este c" formele reflect" un vechi element trac sau traco!ilir, <strong>in</strong>trat de<br />
timpuriu în romanitatea sud!est european". Exist" numeroase toponime<br />
derivate de la acest cuvânt; pe acestea le analiz"m într!un capitol separat,<br />
unde suger"m $i posibile forme antice trace $i ilire, ce sprij<strong>in</strong>" $i mai mult<br />
ipoteza orig<strong>in</strong>ii traco!ilire. Asem"narea cu ban, discutat mai sus, este<br />
probabil întâmpl"toare, de$i nu poate fi exclus un etimon comun.<br />
Este boieria o <strong>in</strong>stitu"ie împrumutat!? 10<br />
Într!un discurs parlamentar d<strong>in</strong> aprilie 1918, N. Iorga încerca s"<br />
def<strong>in</strong>easc" ceea ce era la începuturi boierul d<strong>in</strong> &"rile Române:<br />
„Iat" cum se purta boierul de od<strong>in</strong>ioar": î$i cre$tea copiii lui, în !ara<br />
lui, în casa lui, pe mo$ia lui, lîng" biserica lui – era o transmisiune cont<strong>in</strong>u"<br />
de suflet d<strong>in</strong> genera!ie în genera!ie” (Iorga 1981: 455–456).<br />
Avem în fa!", f"r" îndoial", o def<strong>in</strong>i!ie oarecum idealizat" a boierului;<br />
este totu$i o def<strong>in</strong>i!ie exact", în esen!", chiar dac" în epoca modern"<br />
<strong>in</strong>stitu!ia boieriei devenise anacronic", ea trebu<strong>in</strong>d s" dispar" o dat" cu<br />
reforma agrar".<br />
La polul opus al def<strong>in</strong>i!iei lui Iorga, mi$carea socialist" considera<br />
boieria $i (evident, pe boieri), o <strong>in</strong>stitu!ie anacronic", a$a cum reiese d<strong>in</strong>tr!un<br />
raport al Intelligence Bureau d<strong>in</strong> 24 mai 1917 referitor la starea de spirit d<strong>in</strong><br />
România, aflat" în pl<strong>in</strong>" încle$tare cu <strong>in</strong>amicul $i când guvernul român<br />
anun!a proiectul reformei agrare ce urma s" fie aplicat" la încheierea<br />
10<br />
Este boieria o <strong>in</strong>stitu!ie împrumutat"? Revista Arhivelor 67, vol. 52, 3 (1990):<br />
250–260. Studiul de fa!" fusese <strong>in</strong>clus în capitolul dedicat term<strong>in</strong>ologiei organiz"rii<br />
sociale $i adm<strong>in</strong>istrative. Ulterior, la sugestia comisiei, a fost înl"turat, de team" c"<br />
ipoteza avansat" ar putea crea probleme în acceptarea lucr"rii. Dup" ani de la<br />
elaborarea acestui studiu, consider"m c" locul s"u este aici, în contextul altor<br />
termeni similari analiza!i în acest volum. Ipoteza noastr" ar putea explica acest<br />
termen fundamental al sud!estului european.<br />
__________________________________________________________________<br />
78
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
ostilit"!ilor (Arhivele Na!ionale Bucure$ti, colec!ia Microfilme Anglia, rola<br />
256, c. 483, Public Office, London: Foreign Office 371/2884).<br />
Porn<strong>in</strong>d de la aceste date, este necesar a merge înapoi în timp pentru a<br />
c"uta geneza, rolul #i func"iile boieriei, dat fi<strong>in</strong>d c" aceast" <strong>in</strong>stitu!ie a avut<br />
un rol deosebit de important în tot evul mediu românesc $i sud!est european,<br />
încercând s" clarific"m totodat" câteva aspecte ale structurii sociale<br />
române$ti medievale.<br />
Ca în orice abordare a unui subiect, mai ales a unuia atât de complex,<br />
cum este acela legat de orig<strong>in</strong>ea clasei boiere$ti, este util, în primul rând, s"<br />
def<strong>in</strong>im termenul. A$adar, ce este boierul $i, apoi, ce este boieria?<br />
Una d<strong>in</strong>tre cuceririle cele mai importante ale istoriografiei române$ti<br />
este aceea de a fi clarificat, cât se poate de conv<strong>in</strong>g"tor, faptul c" – spre<br />
deosebire de situa"ia d<strong>in</strong> Europa occidental! #i central! – clasa boierilor<br />
(deci, într!o prim" aproxima!ie, a st"pânilor, de$i – cum vom vedea mai jos<br />
– boier $i st!pân nu sunt s<strong>in</strong>onime perfecte) nu era legat! de titluri<br />
nobiliare, care nu au existat la români. A$a cum a ar"tat exemplar C.<br />
Giurescu, boierii erau, în totalitate, proprietari de p"mânt, f"r" excep!ie,<br />
<strong>in</strong>clusiv r"ze$ii. „Pentru acei boieri care nu aveau slujbe, mo#ia – oricare<br />
va fi fost înt<strong>in</strong>derea ei – constituia semnul noble"ei”[…] Clasa<br />
boiereasc! cupr<strong>in</strong>dea, pr<strong>in</strong> urmare, pe to"i proprietarii agrari,<br />
<strong>in</strong>diferent dac! erau mari ori mici, boga"i sau s!raci, cu dreg!torie sau<br />
f!r! [...]. C<strong>in</strong>e are sau cump!r! p!mânt este boier (Giurescu 1943: 228–<br />
229 $i 278–279).<br />
Întâlnim în aceast" def<strong>in</strong>i!ie câteva puncte cheie:<br />
(1) Boierul este cel care are mo#ie (deci proprietate), boier poate fi<br />
$i r"ze$ul, boierul este stricto sensu un r"ze$ „mai avut”, eventual (dar nu<br />
obligatoriu), $i cu func!ii dreg"tore$ti.<br />
__________________________________________________________________<br />
79
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
(2) Boieria NU era un titlu nobiliar (ca în Occident), ea se câ$tiga<br />
($i, fire$te, se pierdea) în func!ie de posedarea (respectiv pierderea) mo$iei.<br />
Este cât se poate de clar c", <strong>in</strong>i!ial, boieria nu avea nuan!" militar" (de<br />
obliga!ii fa!" de domn), ci un în!eles em<strong>in</strong>amente rural: mo#ia.<br />
O prim" def<strong>in</strong>i!ie, succ<strong>in</strong>t", a boierului ar fi a$adar:<br />
(1) boierii erau proprietari de mo#ii;<br />
(2) calitatea de boier nu era legat! de titluri nobiliare, <strong>in</strong>existente<br />
la români;<br />
(3) semnul dist<strong>in</strong>ctiv era mo#ia.<br />
Spre o atare def<strong>in</strong>i!ie converg, cu mici deosebiri de detaliu, to"i<br />
istoricii români care au analizat func!iile boierilor (de exemplu Arion 1940:<br />
11–12; Filitti 1925: 3–4, 13; idem, 1935: 66; Sachelarie $i Stoicescu 1988:<br />
52 etc.).<br />
Cu timpul, boierii cap"t" o nuan!" etnic" de „oameni ai !"rii” (în<br />
sensul de hom<strong>in</strong>es terrae, „oameni ai p"mântului”), având $i obliga!ii<br />
militare fa!" de domn, consec<strong>in</strong>!" fireasc" $i logic" a faptului c" aveau<br />
mijloacele necesare pentru o atare îndatorire (dup" DA, vol. I: 600 ed. de<br />
Sextil Pu$cariu).<br />
D<strong>in</strong> ceea ce ne las" s" în!elegem documentele, <strong>in</strong>stitu!ia boieriei apare<br />
ca o realitate puternic" a evului mediu românesc d<strong>in</strong> &ara Româneasc" $i<br />
d<strong>in</strong> Moldova, unde termenii sunt atesta!i în anii 1389 $i, respectiv, 1392<br />
(Sachelarie $i Stoicescu 1988: 52). În Transilvania, termenul este b<strong>in</strong>e<br />
atestat în &ara F"g"ra$ului, fapt deloc surpr<strong>in</strong>z"tor, date fi<strong>in</strong>d leg"turile<br />
strânse avute de aceast" regiune cu Muntenia (Pascu 1972: 37–39, 56–58,<br />
399 $i n. 68; Todera$cu 1988: 133). Intrând în sfera de atrac!ie a <strong>in</strong>stitu!iilor<br />
apusene, în Transilvania termenul nu a avut o mare circula!ie în documente<br />
(redactate în cancelarii unde românii nu au avut acces), dar el trebuie s" fi<br />
fost uzual în graiul poporului, a$a cum ne dovedesc toponimele Boier<strong>in</strong>e#ti<br />
(atestat în anul 1594: Boier<strong>in</strong>est), localitate d<strong>in</strong> Banat, azi disp"rut", $i Râul<br />
__________________________________________________________________<br />
80
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Boierului (atestare d<strong>in</strong> anul 1584: Boierpataka), localitate în Maramure$, azi<br />
disp"rut" (Suciu 1967, 2: 300). Detaliul, se pare neobservat pân" acum (mai<br />
exact, ne<strong>in</strong>terpretat în mod corespunz"tor), este pre!ios, c"ci ne arat" faptul<br />
c" trebuie s" fi existat boieri $i în Ardeal, pân" departe în Maramure$, chiar<br />
dac" termenul nu $i!a g"sit locul în a desemna $i o <strong>in</strong>stitu!ie<br />
corespunz"toare. Cum vom vedea mai jos, sensul str"vechi al termenului nu<br />
presupune nici o <strong>in</strong>stitu!ie paralel". A$adar, o alt" observa!ie pre!ioas":<br />
Transilvania a cunoscut $i ea boieri nu numai în &ara F"g"ra$ului, ci, nu ne<br />
putem îndoi, pretut<strong>in</strong>deni. Aceasta trebuie s" fi fost o realitate anterioar" cu<br />
mult datei atest"rii localit"!ilor respective, c"ci drumul de la nume la<br />
toponim este îndelungat, de câteva genera!ii. Vom reveni mai jos asupra<br />
perioadei când va fi ap"rut termenul.<br />
Boier este deci un termen „popular”, general românesc, pentru a<br />
desemna o realitate vie a evului mediu. Se pune întrebarea fireasc": cât de<br />
românesc este termenul $i cât de româneasc" <strong>in</strong>stitu!ia? Este oare vorba de<br />
un termen împrumutat de la slavi, cum încearc" s" acrediteze, implicit sau<br />
explicit, mai mul!i autori? Al!i autori, pruden!i, nu discut" orig<strong>in</strong>ea<br />
termenului ori iau o marj" de siguran!" pr<strong>in</strong> afirma!ia c" „numele nu<br />
dovede$te întotdeauna orig<strong>in</strong>ea <strong>in</strong>stitu!iei” (N. Stoicescu 1970: 307; Sp<strong>in</strong>ei<br />
în Edroiu, R"du!iu $i Teodor, ed. 1982: 66–79 etc.; asupra altor aspecte vom<br />
reveni mai jos). Am am<strong>in</strong>tit, în treac"t, c" îna<strong>in</strong>te de Regulamentul Organic,<br />
a existat $i învestitura cu caftan a boierilor mari, altfel spus acoperirea<br />
capului ca semn al dist<strong>in</strong>c"iei, respectiv al averii (Nistor 1944: 29). Este<br />
vorba, f"r" îndoial", de un obicei str"vechi despre care se poate discuta, în<br />
plan comparativ, d<strong>in</strong>tr!o alt" perspectiv".<br />
Termenul boier are o r!spândire cu adev!rat impresionant!, pe un<br />
areal vast, est $i sud!est european, el fi<strong>in</strong>d folosit ca termen specific pentru a<br />
desemna o realitate specific" în sârb"!croat" (bòljar<strong>in</strong>, pl. boljári), albanez"<br />
__________________________________________________________________<br />
81
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
(bujar) rus" (bujar<strong>in</strong>), ba chiar $i în lituanian" (bajoras). În alte limbi, el se<br />
refer" la <strong>in</strong>stitu!ia existent" în zone vec<strong>in</strong>e: maghiar bo(j)er, turc boyar, polon<br />
bojár, lat<strong>in</strong> medieval boierones, boiarones, <strong>in</strong>stitu!ia fi<strong>in</strong>d numit" bo(i)eronatus.<br />
A$adar ne afl"m în fa!a unui adev"rat termen „<strong>in</strong>terna!ional”, a c"rui importan!"<br />
în a desemna o realitate medieval" specific" nu mai este nevoie s" fie subl<strong>in</strong>iat".<br />
Se pune întrebarea esen!ial": care este orig<strong>in</strong>ea termenului?<br />
Un studiu „clasic” priv<strong>in</strong>d <strong>in</strong>stitu!ia boieriei la slavii d<strong>in</strong> sud (în<br />
special la sârbi) subl<strong>in</strong>iaz" c" termenul este atestat timpuriu la Constant<strong>in</strong><br />
Porfirogenetul, care a tr"it între 905–909 (De ceremoniis aulae<br />
byzant<strong>in</strong>ae, I), unde se precizeaz" c" „primii $ase boieri @&A.(B+' erau cei<br />
mari (µ+5CA&. @&A.CB+')”. În general, termenul a fost considerat turcic<br />
(Novakovi+ 1913: 210–255). Deci, deja în secolul al X!lea, termenul pare a<br />
se fi consolidat a$a de b<strong>in</strong>e, încât el este atestat chiar în Bizan!. Problema<br />
îns" de abia acum cap"t" valen!e noi $i deloc u$or de rezolvat. Ideea c"<br />
boier (respectiv boljar, boljar<strong>in</strong>, bojar<strong>in</strong> etc.) ar fi un cuvânt turcic o<br />
sus!<strong>in</strong>use înc" d<strong>in</strong> secolul trecut un erudit ca Franz Miklosich (1886: 17),<br />
care f"cea leg"tura cu radicalul turcic bojlu, ‘înalt’, de aici ‘persoan" de<br />
vaz", boier’.<br />
Ipoteza orig<strong>in</strong>ii turcice (b"nuit" probabil, peceneg" $i/sau cuman", dat<br />
fi<strong>in</strong>d c" termenul apare consolidat îna<strong>in</strong>tea sosirii turcilor otomani în Europa)<br />
era, într!adev"r, tentant" $i ea nu a fost aproape niciodat" contestat",<br />
cunoscând diverse variante de explicare. Spre exemplu, într!o alt" versiune,<br />
r"d"c<strong>in</strong>a turcic" ar fi baj, boj, bat ‘înalt, bogat’, de aici cazac bajon ‘persoan"<br />
bogat"’. De la cazaci cuvântul ar fi fost împrumutat de ru$i $i apoi r"spândit în<br />
toat" Europa (Vámbéry 1878: 193/§ 205). Nu ni se explic" cum forma cazac"<br />
bajon ar fi fost împrumutat" de ru$i ca bojar<strong>in</strong>: <strong>in</strong>coeren!a unor coresponden!e<br />
fonetice plauzibile face ipoteza greu admisibil".<br />
__________________________________________________________________<br />
82
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Tot spre ipoteza unei orig<strong>in</strong>i turcice se îndreapt", mai recent, Petar<br />
Skok (1971–1974, 1: 186), care presupune un proto!bulgar (turcic) boila cu<br />
un formans !lar, deci boila!lar > boljar; ipoteza este la fel de<br />
neconv<strong>in</strong>g"toare ca $i celelalte.<br />
Dup" p"rerea noastr", ipoteza unei orig<strong>in</strong>i turcice (în oricare d<strong>in</strong><br />
versiunile ar"tate ori altele posibile) nu poate fi sus!<strong>in</strong>ut" cu argumente<br />
plauzibile, d<strong>in</strong>tr!un motiv cât se poate de simplu: boieria (#i termenul<br />
boier) nu exist! la popoarele turcice ca <strong>in</strong>stitu"ie, deci nu etniile turcice<br />
puteau impune sud!estului european un termen care lor nu le era specific.<br />
Nu este de mirare c" în turca otoman" boyar are un sens cât se poate de<br />
neechivoc: ‘nobil proprietar de p"mânt în Valahia’ (Redhouse<br />
Turkish!English Dictionary, Istanbul 1968: 193).<br />
În ceea ce prive$te formele în câteva limbi central!europene, situa!ia<br />
este cât se poate de limpede, totu$i <strong>in</strong>suficient" pentru a clarifica problema<br />
în ansamblul ei. Astfel, maghiara a împrumutat termenul d<strong>in</strong> român", iar în<br />
german" Bojar(e) se refer" la un ‘nobil rus, nobil proprietar de teren’. În<br />
polon", bojar se refer" tot la boierii ru$i. Forma lat<strong>in</strong>" medieval" boierones,<br />
boiarones reflect", fire$te, aceste realit"!i, dar poate fi <strong>in</strong>fluen!at" (pr<strong>in</strong><br />
etimologie popular") de termenul barones (Benk* et al. 1967–1976, 1: 324;<br />
Sadnik $i Aitzetmüller 1955: 217; Mladenov 1941: 40; Vasmer 1953–1958,<br />
1: 114; pentru situa!ia specific" a termenul boier în Ardeal, vezi Pascu<br />
1972–1989, 3: 58–59).<br />
Într!o prim" aproxima!ie, a$adar, situa!ia s!ar putea rezuma astfel:<br />
(a) Institu"ia boieriei este specific! sud!estului european, în special<br />
românilor, sârbilor $i albanezilor, fi<strong>in</strong>d de asemenea r"spândit" la ru$i $i chiar<br />
la lituanieni. În lituanian", cuvântul este considerat de orig<strong>in</strong>e rus" $i bielorus"<br />
(Fraenkel 1955–1965: 30). Nu am avut la dispozi!ie vreo lucrare priv<strong>in</strong>d<br />
atestarea timpurie a cuvântului în albanez", dar acesta este men!ionat în<br />
dic!ionare, chiar în cele curente cum este Buchholz, Fiedler $i Uhlisch 1977<br />
__________________________________________________________________<br />
83
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
s.v. În orice caz, clarificarea orig<strong>in</strong>ii cuvântului nu poate veni d<strong>in</strong>spre<br />
albanez".<br />
(b) În celelalte limbi (turc", maghiar", polon", lat<strong>in</strong>a medieval")<br />
termenul nu denot" realit"!i <strong>in</strong>stitu!ionale specifice locului de atestare al<br />
termenului, ci se refer" la <strong>in</strong>stitu!ii str"<strong>in</strong>e, române$ti, ruse$ti sau sârbe$ti.<br />
(c) Termenul boier (bujar, bojar<strong>in</strong>, boljar<strong>in</strong>) nu poate fi turcic, d<strong>in</strong><br />
simplul motiv c" boieria nu este atestat" ca o <strong>in</strong>stitu!ie specific" vreunui grup<br />
etnic turcic. (Atest"rile d<strong>in</strong> secolele IX–X d<strong>in</strong> Bizan! $i Banat, la care revenim<br />
mai jos, reflect" – nu ne putem îndoi – un termen împrumutat). Asem"narea<br />
d<strong>in</strong>tre boier $i turcic bojlu nu poate fi decât o consonan!" fortuit".<br />
(d) Nu ru$ii puteau r"spândi termenul, deoarece <strong>in</strong>fluen!a limbii ruse<br />
asupra altor limbi europene este târzie, în orice caz cu câteva secole mai<br />
târzie decât atestarea termenului în alte limbi europene.<br />
În sfâr$it, trebuie am<strong>in</strong>tit" o ipotez" care sugereaz" foarte b<strong>in</strong>e<br />
în!elesul termenului boier; cuvântul ar fi, potrivit unei ipoteze izolate,<br />
compus d<strong>in</strong> celtic bò ‘vac"’, $i aire ‘nobil’, deci sensul general ar fi<br />
‘proprietar de vite’ (citat de Vasmer op. cit. cu referire la 'achmatov în<br />
Archiv XXXIII: 86, lucrare <strong>in</strong>accesibil" nou"). Este evident c" boieria nu<br />
poate fi de orig<strong>in</strong>e celtic" d<strong>in</strong> acela$i motiv d<strong>in</strong> care nu poate fi de orig<strong>in</strong>e<br />
turcic": aceast" <strong>in</strong>stitu!ie nu este atestat" la nici un grup celtic, condi!ie<br />
m<strong>in</strong>im" $i esen!ial" pentru a b"nui c" ea s!ar fi putut eventual împrumuta $i<br />
altor popoare cu care cel!ii ar fi <strong>in</strong>trat în contact. Altfel spus, în aceast"<br />
perspectiv", boieria ar fi trebuit s" dev<strong>in</strong>" o <strong>in</strong>stitu!ie specific" <strong>Europe</strong>i<br />
occidentale, unde cultura celtic" a constituit un substrat de civiliza!ie $i<br />
l<strong>in</strong>gvistic puternic; or, realitatea este exact opus": boieria a fost o <strong>in</strong>stitu!ie<br />
specific" sud!estului european. Dar, de$i <strong>in</strong>corect", ipoteza aceasta sesiseaz"<br />
(sau, pur $i simplu, ghice$te!) sensul prim al termenului: ‘proprietar de vite’.<br />
Ea mut", în plus, locul de genez" al cuvântului în Europa, de$i „vatra” de<br />
genez" nu este Europa occidental", ci sud!estul european.<br />
__________________________________________________________________<br />
84
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Ipoteza noastr!. Situa!ia termenului cheie boier, realitate puternic<br />
înr"d"c<strong>in</strong>at" în istoria noastr", reiese, cu claritate d<strong>in</strong> al"turarea formelor<br />
urm"toare: boier, cu sensul discutat de noi mai sus; boier, form" dialectal",<br />
echivalent" cu bouar, boar ‘p"zitor de vite’, dar uneori $i ‘proprietar de vite’<br />
(DA, lit. B, s.v.).<br />
De$i forma (b) este atestat" târziu, în secolul al XIX!lea, ea ne d"<br />
cheia întregului proces care a dus la cristalizarea termenului boier cu sensul<br />
analizat de noi aici, astfel: bou, pl. boi, derivat boier, care poate însemna,<br />
a$adar, ‘p"zitor de vite’ (echivalent cu boar/ bouar, care cont<strong>in</strong>u" forma<br />
lat<strong>in</strong>" boarius), dar $i ‘proprietar de vite’. Acela$i proces de derivare se<br />
observ" $i în cazul oaie, pl. oi, derivat oier ‘proprietar de oi, cioban’.<br />
În aceast" perspectiv", boier este deci un derivat românesc (mai exact<br />
proto!românesc)) ap"rut, cu siguran!", la o dat" timpurie, îna<strong>in</strong>te de secolul<br />
al X!lea. În acest sens, trebuie precizate câteva detalii.<br />
În primul rând, sfera semantic" a cuvântului, mai precis rela!ia d<strong>in</strong>tre<br />
‘vite, boi’ $i ‘avere, bog"!ie’. Cel mai bun exemplu, în acest sens, ni!l ofer"<br />
limba lat<strong>in</strong>", pr<strong>in</strong> familia de cuv<strong>in</strong>te care are la baz" sensul „turm"”:<br />
pecus ‘turm"’, uneori ‘oaie’<br />
pecunia ‘avere, bani’, de aici pecuniosus ‘bogat în turme’, ‘bogat în<br />
general’ (formele sunt citate dup" Gu!u 1983: 871–872).<br />
Rela!ia d<strong>in</strong>tre ‘vite’ $i ‘bog"!ie’ reflect" un mod de gândire al unei<br />
societ"!i tradi!ionale. Nu este de mirare c" într!o regiune dep"rtat" de<br />
sud!estul european, în India, întâlnim o derivare asem"n"toare: gaekwar<br />
‘conduc"tor’, <strong>in</strong>i!ial ‘paznic de vite’ (citat dup" Macdonald, ed. 1972: 530).<br />
Sensurile acestea ap"rute în arii dep"rtate geografic, ne dau garan!ia<br />
caracterului lor tradi!ional, dezv"lu<strong>in</strong>d totodat" procesul de apari!ie al<br />
termenului: paznic de vite – proprietar de vite – om bogat.<br />
__________________________________________________________________<br />
85
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
În lum<strong>in</strong>a acestor date este clar, înc" o dat", c" boieria a avut <strong>in</strong>i"ial o<br />
conota"ie rural!, a omului înst!rit de la "ar!. Boieria nu a fost, precum<br />
ne arat! orig<strong>in</strong>ea termenului, o <strong>in</strong>stitu"ie impus!, ci s!a creat d<strong>in</strong><br />
realitatea specific! a satului tradi"ional al romanit!"ii r!s!ritene.<br />
Leg"tura d<strong>in</strong>tre acest termen $i onomastic" este un alt aspect<br />
<strong>in</strong>teresant. Trebuie subl<strong>in</strong>iat faptul c" exist" o evident" leg"tur" între<br />
no!iunea de ‘proprietar de vite, de boi’ $i câteva antroponime. Astfel, o<br />
veche familie boiereasc" d<strong>in</strong> Muntenia se chema Buicescu (de aici<br />
toponimul Buice#ti, Olt) $i un alt toponim Buice#ti (în Mehed<strong>in</strong>!i; vezi<br />
Stoicescu 1971: 129–130). Un alt exemplu, care ne arat" c" la orig<strong>in</strong>i boierii<br />
erau, pur $i simplu, ‘v"cari’ este antroponimul V!c!rescu, atestat la 28<br />
februarie 1688 (Stoicescu 1971: 352–353). Sunt de asemenea atestate nume<br />
de boieri ca Boul (1628–1630; vezi Stoicescu, ibidem).<br />
De o importan!" aparte sunt toponimele derivate de la antroponime, la<br />
rândul lor derivate de la bou, unele de la boier. Deosebit de important" este<br />
existen!a acestora în Ardeal, unde boieria este atestat" ca <strong>in</strong>stitu!ie în<br />
F"g"ra$, dar unde ea trebuie s" fi existat pân" la apari!ia <strong>in</strong>stitu!iilor impuse<br />
de expansiunea ungureasc", la ace$tia fi<strong>in</strong>d de orig<strong>in</strong>e central!european".<br />
Astfel, a$a cum ar"tam mai sus, toponimul Boier<strong>in</strong>e#ti este atestat în<br />
Banat, iar în Maramure$ întâlnim Râul Boierului. Tot în Ardeal sunt frecvente<br />
toponime de tipul Boia, Boi"a, Boiu, Bou"arul (grafiat $i B!u"arul, pr<strong>in</strong><br />
apropiere de forma b!ut/a bea), V!c!re#ti, Vaca (Suciu 1967: s.v.). Alte<br />
antroponime române$ti cu aceea$i r"d"c<strong>in</strong>" $i cu acela$i în!eles sunt<br />
înregistrate $i de Iordan (1983 s.v.). Un antroponim Boer în &ara Oltului (Boer<br />
alias Barbat) îl g"sim analizat $i de Pa$ca (1936: 181) care face apropieri cu<br />
nume bulg"re$ti pe care le deriv" de la boj ‘lupt"’, ceea ce este discutabil<br />
pentru bulgar" (vezi discu!ia s.v. Bojana în Lexicon A) $i sigur imposibil<br />
pentru român". În sfâr$it, datele expuse aici nu contrazic ipoteza c" orig<strong>in</strong>ea<br />
boierimii moldovene este ardelean", cum crede Iv"nescu (1980: 502).<br />
__________________________________________________________________<br />
86
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Toate aceste forme, de$i nu totdeauna legate în mod explicit de<br />
termenul boier în în!elesul de ‘proprietar’, ne arat" cât de puternic" a fost<br />
derivarea antroponimelor de la radicalul bou/boi, în contextul unei societ"!i<br />
de tip tradi!ional axat" pe cre$terea vitelor.<br />
Un alt detaliu care trebuie clarificat este grafia cu lj în sârb"!croat":<br />
reflect" ea o realitate etimologic"? Aparent, aceast" grafie s!ar opune ideii c"<br />
la baz" am avea o form" cu j (i semivocalic). %i totu$i, grafia cu lj nu este<br />
altceva decât o pronun!are emfatic" a lui j a$a cum apare $i în alte cazuri.<br />
V!trai, derivat evident de la vatr! (de orig<strong>in</strong>e autohton" traco!dac" în<br />
român" $i, d<strong>in</strong> român" sau chiar direct d<strong>in</strong> trac", s!a r"spândit $i la sud de<br />
Dun"re), apare în bulgar" sub forma v!tral, iar în s.!cr. vàtral. Faptul c"<br />
grafia cu lj nu este orig<strong>in</strong>ar" $i etimologic" a fost b<strong>in</strong>e observat de Machek<br />
(1972: 59).<br />
În sfâr$it, o problem" extrem de important" este legat" de atestarea<br />
termenului. D<strong>in</strong> ceea ce $tim la ora actual", cea mai timpurie atestare pare a<br />
fi, într!adev"r, cea de la Constant<strong>in</strong> Porfirogenetul am<strong>in</strong>tit" mai sus, $i ea<br />
<strong>in</strong>fluen!at" de pronun!area emfatic" cu l (lj), fapt ce denot" pronun!ia unei<br />
popula!ii slave. (La aceast" atestare se refer" probabil $i Sachelarie $i<br />
Stoicescu, op. cit. atunci când discut" termenul boier. Grafia boliades<br />
trebuie în!eleas" ca o adaptare la pronun!area greac" a pronun!iei în uz la<br />
slavii de sud). Dac" ar fi îns" s" ne referim la derivarea unor nume de la<br />
sensul prim ‘proprietar de boi, de vite, în general’, atunci cea mai timpurie<br />
atestare poate fi <strong>in</strong>vocat" <strong>in</strong>scrip!ia de pe vasul datând d<strong>in</strong> secolele IX–X,<br />
descoperit la Sânnicolau Mare. Am analizat mai sus aceast" <strong>in</strong>scrip!ie. D<strong>in</strong><br />
perspectiva expus" aici, <strong>in</strong>scrip!ia este <strong>in</strong>tersant" d<strong>in</strong>tr!un alt punct de<br />
vedere: forma Buila. J. Németh transcrie gr. @ pr<strong>in</strong> b, pe când %t. Olteanu<br />
opteaz" pentru transcrierea pr<strong>in</strong> v . Datele comparative încl<strong>in</strong>", într!adev"r,<br />
pentru transcrierea pr<strong>in</strong> b. Dac" admitem c" Buila noteaz" un antroponim<br />
Buil! sau Boil! derivat – evident – de la bou, atunci textul dev<strong>in</strong>e: Jupânul<br />
__________________________________________________________________<br />
87
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Boil" a f"cut cupa etc. De$i nu este o atestare direct" a lui boier, <strong>in</strong>scrip!ia<br />
este pre!ioas", c"ci <strong>in</strong>dic" existen!a unui antroponim, f"r" îndoial" românesc<br />
(deloc turcic cum credea Németh) derivat de la bou. Mai mult, este vorba de<br />
numele unui conduc"tor local al românilor d<strong>in</strong> secolele IX–X. Pe de alt"<br />
parte, trebuie observat c" atari antroponime s!au p"strat pân" azi în român",<br />
argument clar al caracterului românesc al numelor: Boil!, Boicescu /<br />
Buicescu etc. Atestarea numelui Boila în secolele IX–X reflect" numele<br />
frecvent întâlnit la români Boil!; cf. $i Boia, Boiarul, Boiceanu, Buiceanu,<br />
Boierescu, Boieru etc.; (vezi Iordan 1983 s.v.). Cât prive$te antroponimul<br />
Butaul, se poate presupune c" acesta ar fi turcic. Cu toate acestea, $i în<br />
contextul respectiv, term<strong>in</strong>a!ia !u tr"deaz", mai degrab", articolul def<strong>in</strong>it<br />
românesc. În ansamblu, grafia este, cum s!a observat, aproximativ", forma<br />
real" reconstruibil" fi<strong>in</strong>d, foarte probabil, derivat" de la o baz"<br />
antroponimic" Bot!: Bot, Botea, Botu(l), nume b<strong>in</strong>e atestate la români. De<br />
altfel, contextul acestei <strong>in</strong>scrip!ii arat" c" atât termenul jupân/*upân cât $i<br />
alte forme, cum ar numele de persoane, se refer" la realitatea locului,<br />
respectiv la jupanat $i la boierie.<br />
Dac" se accept" ipoteza noastr" (l"sând discu!ia deschis" pentru<br />
turcologi, care trebuie s" aib" ultimul cuvânt), atunci traducerea textului în<br />
ansamblu este:<br />
Jupânul Boil" a f"cut cupa<br />
Jupânul Botul a [dis]pus [s" fie] adaptat" pentru ag"!at.<br />
Cu aceste preciz"ri, putem face înc" un pas mai departe,<br />
propunându!ne s" r"spundem la câteva întreb"ri esen!iale:<br />
(1) când s!a constituit termenul boier?<br />
(2) în ce areal? $i<br />
(3) cum se explic! r!spândirea sa pe o arie atât de vast!?<br />
__________________________________________________________________<br />
88
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Vatra de formare a termenului #i aspecte cronologice. Am ar"tat<br />
mai sus c" asocia!ia ‘vite (mari)’ ori ‘turm"’, în general ‘bog"!ie’ este tipic"<br />
unei societ"!i tradi!ionale: la romani, apoi la români $i în romanitatea<br />
r"s"ritean", în general în India etc. Altfel spus, vitele erau moneda acelor<br />
timpuri, precum <strong>in</strong>dic" $i neologismul pecuniar derivat de la sensul de<br />
‘turm", vite’. În acest context, apari!ia unui termen ce denot", în acela$i<br />
timp, proprietatea asupra vitelor, dar $i un statut social aparte (mo$ia $i,<br />
implicit, func!ii cu atribu!iuni politice) este, am putea spune, în firea<br />
lucrurilor, în contextul social!istoric respectiv.<br />
Tot d<strong>in</strong> cele expuse pân" acum rezult" cu suficient" claritate c" termenul<br />
boier a <strong>in</strong>trat în uz în cadrul romanit"!ii r"s"ritene, a$adar la proto!români. Cu<br />
alte cuv<strong>in</strong>te, boier trebuie s" se fi r"spândit îna<strong>in</strong>te de secolul al X!lea. Dat<br />
fi<strong>in</strong>d c" ne afl"m într!o perioad" f"r" texte scrise, se pare c" o delimitare<br />
cronologic" precis" nu este posibil". %i totu$i, r"spândirea formelor la slavi ($i,<br />
pr<strong>in</strong> ace$tia, ajungând pân" la popoarele baltice) este de un ajutor pre!ios<br />
pentru o cronologie cât se poate de precis". Noi credem c" boier, ca termen<br />
specific romanit"!ii r"s"ritene, a fost preluat de slavi aproximativ în aceea$i<br />
perioad" când au fost împrumuta!ii termenii k!motra, s!to etc. pe care i!am<br />
analizat aici. Termenul boier trebuie s" fi f"cut parte d<strong>in</strong> acel <strong>in</strong>ventar de<br />
termeni fundamentali ai organiz"rii sociale, familiale $i politice pe care<br />
romanitatea r"s"ritean" i!a impus $i slavilor într!o perioad" foarte veche,<br />
posibil îna<strong>in</strong>te de secolul al VI!lea p. Ch.<br />
Este probabil c" boieria a existat <strong>in</strong>i!ial ca <strong>in</strong>stitu!ie înc" în perioada<br />
slav" comun" $i a fost dus" cu s<strong>in</strong>e de to!i slavii. Cu toate acestea, la slavii<br />
occidentali boieria a disp"rut sub presiunea organiz"rii medievale de tip<br />
apusean a societ"!ii, tot a$a cum s!a întâmplat $i în Ardeal, unde existen!a<br />
orig<strong>in</strong>ar" a boieriei mai este direct atestat" doar în F"g"ra$, în rest având la<br />
dispozi!ie doar dovada toponimelor. Este îns" <strong>in</strong>teresant c" termenul $i<br />
__________________________________________________________________<br />
89
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
<strong>in</strong>stitu!ia boieriei s!au putut impune departe de locul de genez", la popoarele<br />
baltice. Pentru a în!elege cum a fost posibil acest lucru, trebuie <strong>in</strong>vocat, în<br />
primul rând, caracterul profund tradi!ional $i conservator al acestor popoare.<br />
În sfâr$it, nu trebuie uitat c" r"spândirea mai mare a balticilor în evul mediu,<br />
at<strong>in</strong>gând cursul superior al Nistrului, putea crea premisele ca balticii s" fi<br />
luat <strong>in</strong>stitu!ia direct de la proto!români $i nu neap"rat pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar slav.<br />
Acesta este, desigur, un aspect secundar care va putea fi analizat suplimentar<br />
pr<strong>in</strong> cercet"ri viitoare.<br />
În sfâr$it, trebuie subl<strong>in</strong>iat faptul c" datele arheologice sprij<strong>in</strong>" în mod<br />
decisiv observa!iile de mai sus. În secolele V–VII, animalul domestic cel<br />
mai b<strong>in</strong>e atestat este bos taurus (50% d<strong>in</strong>tre oasele de animale), urmat de<br />
sus domesticus (25%), ovis capra (6,5%), equus caballus (6,5%). Aceast!<br />
preponderen"! cople#itoare a boului, deloc surpr<strong>in</strong>z!toare, este<br />
confirmat! #i de observa"ia c! economia dacilor d<strong>in</strong> secolul II e. n. era<br />
bazat! pe agricultur! #i pe cre#terea vitelor mari, în primul rând pe bos<br />
taurus (Dol<strong>in</strong>escu!Ferche 1984: 117–147, mai ales 139 $i 142).<br />
Orig<strong>in</strong>ea boieriei române$ti – a cresc"torilor $i proprietarilor de boi, de<br />
vite mari, în general – se afl", f"r" îndoial", în aceast" perioad" de profunde<br />
muta!ii socio!politice $i etnice în care factorul discont<strong>in</strong>uitate este altoit pe un<br />
factor, înc" mai solid, de cont<strong>in</strong>uitate etnic", l<strong>in</strong>gvistic" $i de civiliza!ie. În<br />
cazul de fa!" este vorba, f"r" îndoial", de cont<strong>in</strong>uitatea <strong>in</strong>stitu!ional". Nu poate<br />
fi îndoial" c" boieria, puternic" realitate a romanit"!ii r"s"ritene, se înscrie pe<br />
l<strong>in</strong>ia cont<strong>in</strong>uit"!ii sistemului economic $i social traco!dac, apoi daco!roman $i,<br />
în sfâr$it, românesc. Indiferent de eventualele puncte neclare care mai pot<br />
persista în discu!iile priv<strong>in</strong>d orig<strong>in</strong>ea boieriei, este clar c" aceasta nu este<br />
nicidecum o <strong>in</strong>stitu!ie împrumutat", ci o <strong>in</strong>stitu!ie n"scut" $i dezvoltat" d<strong>in</strong><br />
realit"!ile romanit"!ii r"s"ritene. Institu!ia boieriei $i, implicit, termenul<br />
corespunz"tor, s!au impus pe un vast areal sud!est $i est european deoarece<br />
__________________________________________________________________<br />
90
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
corespundeau realit"!ilor economice ale timpului $i, nu în ultimul rând,<br />
datorit" prestigiului civiliza!iei daco!romane, mai mult sau mai pu!<strong>in</strong><br />
„prov<strong>in</strong>ciale”, în!elegând pr<strong>in</strong> „prov<strong>in</strong>cie” reflexele locale ale emana!iei<br />
civilizatoare de la Roma care se manifestau în condi!iile specifice ale spa!iului<br />
carpato!danubian.<br />
Datele prezentate aici ne permit s" r"spundem la întrebarea d<strong>in</strong> titlu:<br />
nu, boieria nu este o <strong>in</strong>stitu!ie preluat" de români, ci – d<strong>in</strong> contra – este<br />
preluat" de la români, mai exact d<strong>in</strong> romanitatea r"s"ritean", proces care a<br />
început în secolele III–IV e. n.<br />
Geneza termenului în spa!iul carpatic ni se pare s<strong>in</strong>gura plauzibil", a$a<br />
cum ne arat" ansamblul datelor discutate aici. Orig<strong>in</strong>ea boieriei $i a<br />
termenului boier nu trebuie c"utat" la popoarele turcice, unde nu exist" nici<br />
<strong>in</strong>stitu!ia, nici termenul corespunz"tor. Putem afirma cu toat" certitud<strong>in</strong>ea c"<br />
radicalul turcic baj!, boj! ‘înalt’, <strong>in</strong>vocat cândva în explicarea termenului, nu<br />
poate avea nimic de!a face cu termenul boier, fi<strong>in</strong>d vorba de o asem"nare<br />
fortuit", în cel mai bun caz de o asocia!ie ca rezultat al acestei consonan!e.<br />
Geneza boieriei, ca realitate puternic", b<strong>in</strong>e consolidat" în Europa<br />
r"s"ritean" $i balcanic", corespunde unei mentalit"!i tradi!ionale: asocierea<br />
d<strong>in</strong>tre turmele (pecora) de vite $i avere sau bani (pecunia). Paralela d<strong>in</strong><br />
lat<strong>in</strong>" (pecus ! pecunia) este semnificativ" $i ne arat" cât se poate de clar<br />
care a fost mecanismul apari!iei termenului boier.<br />
Indiferent de datele $i detaliile noi care vor putea fi revelate pr<strong>in</strong><br />
cercet"ri viitoare, putem conchide c" boieria – atât ca realitate specific" a<br />
romanit"!ii orientale, de unde s!a r"spândit pe un areal vast, cât $i ca termen<br />
ap"rut în lat<strong>in</strong>a vorbit" d<strong>in</strong> Dacia – arat" cont<strong>in</strong>uitatea noastr" <strong>in</strong>stitu!ional",<br />
precum $i rolul civilizator – în contextul timpului respectiv – al romanit"!ii<br />
r"s"ritene.<br />
__________________________________________________________________<br />
91
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Not! f<strong>in</strong>al!<br />
De$i nu afectez" ipoteza noastr" ($i, implicit, nici demonstra!ia pe care<br />
am încercat!o aici), suger"m cercet"torilor d<strong>in</strong> domeniul heraldicii s"<br />
priveasc" stema Moldovei, în lum<strong>in</strong>a celor spuse de noi aici, respectiv ca<br />
reflectând – pur $i simplu – un bou, simbolul boierilor de od<strong>in</strong>ioar", nu un<br />
bour (animal s"lbatic), cum se crede în mod uzual.<br />
Termeni referitori la locu<strong>in</strong>"e #i la activit!"i tradi"ionale<br />
Arealul vatr"!urd"!strung". Într!un succ<strong>in</strong>t studiu, E.P. Hamp (LB<br />
20, 1–2/ 1977: 113–117) a atras aten!ia asupra r"spândirii celor trei termeni<br />
pe un areal vast, d<strong>in</strong> sud!estul european pân" în Europa central". În context,<br />
Hamp sus!<strong>in</strong>e ipoteza c" acest areal reprez<strong>in</strong>t" teritoriul locuit în antichitate<br />
de traci $i de iliri, iar r"spândirea acestor forme se explic", pe de o parte,<br />
pr<strong>in</strong> perpetuarea unor forme arhaice, pe de alt" parte pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>fluen!ele<br />
exercitate de p"storii români transhuman!i. Analizele de am"nunt sprij<strong>in</strong>"<br />
ipoteza lui Hamp.<br />
Vatr" este r"spândit în toate limbile vec<strong>in</strong>e românei: b., s.!cr. vatra, c.<br />
dial. (Moravia, regiunea Vala#sko 11 ) vatra, slc. vatra, ucr. vatra; de<br />
asemenea, maghiar vatra. În toate aceste limbi, sensul este ‘foc’. Sensul d<strong>in</strong><br />
român" se reg"se$te în alb. tosc vatrë, gheg votrë ‘vatr"’. Cercet"rile au<br />
ar"tat c" este vorba de un cuvânt str"vechi trac sau traco!ilir cu sensul ‘loc<br />
pentru foc’: ‘vatr"’ sau ‘foc’. Forma trac" reconstruit" a fost *atr!a, *watra,<br />
11<br />
Valahia Morav" (Vala)sko) este situat" la nord! nord!est de Brno, la frontiera<br />
ceho!slovac".<br />
__________________________________________________________________<br />
92
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
*wotra (BER 1: 123). Skok (3: 569) consider" c" a <strong>in</strong>trat în lat<strong>in</strong>itatea<br />
balcanic". O trecere în revist" a istoricului cercet"rilor dedicate acestui<br />
cuvânt a f"cut Russu (1981: 414!416); lista sa trebuie completat" cu studiul<br />
Fr. B"lt"ceanu (C II Trac. 23). Numero$i l<strong>in</strong>gvi$ti au considerat cuvântul de<br />
orig<strong>in</strong>e trac" (eventual traco!ilir"): Pu$cariu 1976: 171; Poghirc 1969: 353;<br />
Iv"nescu 1980: 256; Rosetti 1986: 255. Noi credem, cu argumente expuse<br />
pe larg în <strong>Paliga</strong> 2006 b, c" rom. v reflect" aici spiranta velar" *X, ca atare<br />
forma trac" reconstituibil" este *Xatr!' > rom. vatr!, înrudit" cu lat. $trium.<br />
Strung", alb. shtrungë; s.!cr. struga, b. str"ga, st"rga, mac. straga,<br />
pol. str&ga, slc., ucr. strunga, ngr. >,-&655(. Este un termen pastoral<br />
„tehnic”, strunga fi<strong>in</strong>d un loc îngust la stân" pe unde oile trec una câte una<br />
pentru a fi mulse. Skok (3: 348) îl consider" „iliro!tracic <strong>in</strong>trat în lat<strong>in</strong>itatea<br />
balcanic"”. Formele au fost analizate d<strong>in</strong> perspectiva mo$tenirii trace sau<br />
traco!ilire de numero$i cercet"tori: Russu 1981: 393 sq.; Duridanov 1969:<br />
95; Bari+ 1919: 154 sq.; Philippide 1923–1928, 1: 442: 2: 735; Pu$cariu<br />
1976: 170; Poghirc 1969: 334; Iordan 1960: 80. De fapt, însu$i Tomaschek<br />
(II, 2: 82) apropia forma alb. shtrungë de toponimul antic
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
autohton trac sau traco!ilir (Brâncu$ 1983: 58; Russu 1981: 290; Poghirc<br />
1969: 339). R"d"c<strong>in</strong>a ie. *kat!, *kot! este specific" unor termeni referitori la<br />
locu<strong>in</strong>!a de trib arhaic, respectiv la a$ez"rile de tip arhaic.<br />
Colib", alb. kolibë $i kalivë (ultima form", cu fonetism neogrec); s.!cr.<br />
kòleba, koliba ($i în toponimie); b., mac., v.sl. koliba; de asemenea, c., slc.<br />
koliba. Sensul este ‘cas" mic"’. Skok (2: 124) consider" c" orig<strong>in</strong>ea trebuie<br />
s" fie gr. D(AE@), d<strong>in</strong> aceea$i r"d"c<strong>in</strong>" cu verbul D(AE7,F ‘a acoperi’, de aici<br />
$i G(A6HF. BER (2: 555) îl apropie de c. chalupa, pol. chalupa ‘colib"’,<br />
forme considerate neclare de Machek $i Holub!Kope(n,. Skok, loc. cit.,<br />
consider" c", în ultim" <strong>in</strong>stan!", „este un cuvânt grecesc <strong>in</strong>trat în lat<strong>in</strong>itatea<br />
balcanic", posibil pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar tracic”. (Pentru greac", vezi discu!iile la<br />
Chantra<strong>in</strong>e 1968!1980: 487, s.v. kalypto). Desigur, nu este exclus" existen!a<br />
unor forme paralele în greac" $i ilir", eventual $i în trac"; dac" se admite<br />
ipoteza lui Skok, atunci formele trebuie considerate trace, chiar dac" aici ele<br />
prov<strong>in</strong> d<strong>in</strong> greac".<br />
Cuvântul pune, într!adev"r, probleme de detaliu. Fonetismul cu b, nu<br />
cu v (exceptând forma albanez" kalivë), arat" un element vechi grec, nu<br />
neogrec. Dac" se admite filiera trac" a cuvântului în lat<strong>in</strong>itatea sud!est<br />
european", atunci evolu!ia a>o trebuie explicat" pr<strong>in</strong> limbile sud!slave (dar<br />
$i faza tardiv" a tracei cunoa$te o asemenea evolu!ie, a$a cum vom ar"ta în<br />
capitolul dedicat foneticii). De asemenea, l <strong>in</strong>tervocalic d<strong>in</strong> român" ar <strong>in</strong>dica<br />
un cuvânt <strong>in</strong>trat în limb" dup" sec. X. Pe de alt" parte, cuvântul este<br />
considerat de orig<strong>in</strong>e româneasc" în arealul ceho!slovac (Machek 269) $i<br />
pare a avea în limb" acela$i statut ca vatr! $i strung!: un termen referitor la<br />
locu<strong>in</strong>!a de tip tradi!ional, arhaic. Aceste fapte fac analiza etimologic"<br />
dificil". Poghirc (1969: 329) consider" c" orig<strong>in</strong>ea ar fi ilir", transmis<br />
<strong>in</strong>direct în român".<br />
__________________________________________________________________<br />
94
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Cât prive$te l <strong>in</strong>tervocalic d<strong>in</strong> român", situa!ia este complex",<br />
deoarece acela$i caz este întâlnit $i în cuv<strong>in</strong>te vechi, considerate autohtone<br />
traco!dace, cum sunt bal!, balaur, balig! $i c!ciul!. Altfel spus, prezen!a<br />
fonemelor b $i l <strong>in</strong>tervocalice nu este, în s<strong>in</strong>e, un argument împotriva<br />
vechimii cuvântului în român", deoarece b, v $i l în pozi!ie <strong>in</strong>tervocalic" se<br />
p"streaz" întotdeauna în elementele autohtone. (Vezi mai jos alte discu!ii în<br />
capitolul dedicat foneticii $i alte exemple în <strong>Paliga</strong> 2006 b).<br />
Bordei pune, la rândul s"u, probleme de analiz" etimologic". În<br />
bulgar", forma bordej ‘id.’ este explicat" ca împrumut d<strong>in</strong> român", aici fi<strong>in</strong>d<br />
un împrumut d<strong>in</strong> it. bordello ‘bordei’ (BER 1: 68). De asemenea, s.!cr.<br />
bordel, burdelj este considerat tot de orig<strong>in</strong>e româneasc" (Rosetti 1986: 390<br />
$i 397). Explica!ia unui împrumut d<strong>in</strong> italian" în român" nu este admisibil"<br />
pentru un termen referitor la locu<strong>in</strong>!e de tip arhaic, tradi!ional. Russu (1981:<br />
266) consider" cuvântul românesc autohton, dar termenul lipse$te în listele<br />
întocmite de al!i cercet"tori (Brâncu$, Poghirc). Totu$i, asem"narea cu<br />
italiana oblig" la depistarea unei surse comune, care s" explice formele la<br />
nivelul lat<strong>in</strong>ei populare. Gamillscheg (1935, 2: 263) consider" c" este vorba<br />
de un element vechi germanic, ceea ce este pu!<strong>in</strong> probabil. Etimologia<br />
r"mâne neclar". Cuvântul ar fi putut <strong>in</strong>tra în lat<strong>in</strong>a popular" d<strong>in</strong> ilir" $i/sau<br />
d<strong>in</strong> trac". Sunt necesare cercet"ri viitoare pentru a clarifica filiera de<br />
transmitere a formelor. Sfera semantic" sprij<strong>in</strong>" ipoteza de lucru c" ar fi<br />
vorba de forme vechi, <strong>in</strong>trate în lat<strong>in</strong>itatea sud!est european", dar $i în<br />
italian", probabil d<strong>in</strong> ilir" $i/sau d<strong>in</strong> trac".<br />
Stân" este de asemenea un element vechi autohton traco!dac (Rosetti<br />
1986: 254, dar la p. 309 îl consider" de orig<strong>in</strong>e slav"; Poghirc 1969: 356;<br />
Brâncu$ 1983: 149, care aduce argumente în sensul c" forma nu pot fi<br />
discutat" <strong>in</strong>dependent de alte elemente autohtone cum sunt strung! $i "arc;<br />
__________________________________________________________________<br />
95
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Russu 1981: 388; Mih"il" 1973: 16 sq.). Cuvântul este întâlnit în s.!cr. sub<br />
forma st<strong>in</strong>a, unde se <strong>in</strong>terfereaz" cu stan ‘locu<strong>in</strong>!", apartament’ (în alte limbi<br />
slave, cu sensul ‘cort’). Stân!, sl. stan! sunt coradicale, radical ie. *sta!.<br />
Cuvântul trebuie considerat coradical cu prima parte a compusului st!pân,<br />
discutat mai sus.<br />
Arealul vatr"!urd"!strung" propus de Hamp reprez<strong>in</strong>t", în esen!",<br />
arealul tracic $i ilir, iar – în epoca modern" – arealul central!sud!est<br />
european. Desigur, cuv<strong>in</strong>tele analizate aici nu pot fi toate explicate ca<br />
reflectând direct o <strong>in</strong>fluen!" veche, traco!dac" în toate aceste limbi: român",<br />
bulgar", macedonean", sârb"!croat", sloven", ceh", slovac", ucra<strong>in</strong>ean",<br />
maghiar", neogreac". Se poate b"nui o <strong>in</strong>fluen!" direct", d<strong>in</strong> trac" sau d<strong>in</strong><br />
ilir", numai în limbile slave de sud, chestiunea !<strong>in</strong>ând de cronologia admis"<br />
pentru dispari!ia limbii trace ca idiom viu (vezi discu!iile d<strong>in</strong> capitolul<br />
dedicat etnogenezei sud!est europene). În lum<strong>in</strong>a cercet"rilor actuale, se<br />
poate admite c" cele mai multe (dac" nu toate) formele discutate aici au<br />
<strong>in</strong>trat deja în lat<strong>in</strong>itatea sud!est european", unde reprez<strong>in</strong>t" stratul de baz" al<br />
românei, de aici fi<strong>in</strong>d apoi transmise limbilor sud!slave, dar $i limbilor slave<br />
occidentale $i r"s"ritene (ceh", slovac", polon", ucra<strong>in</strong>ean", chiar $i – în<br />
unele cazuri – în rus").<br />
Pe de alt" parte, consider"m – $i accentu"m – faptul c" nu este vorba de<br />
simpli termeni ‘pastorali’, reflectând transhuman!a, ci – în unele cazuri cel<br />
pu!<strong>in</strong> – de termeni esen!iali specifici unei civiliza!ii tradi!ionale, de tip arhaic.<br />
De altfel, unele forme analizate aici sunt înc" vii, chiar dac" nu fac parte d<strong>in</strong><br />
lexicul cotidian contemporan. Unele neclarit"!i de analiz" etimologic"<br />
(întâlnite în colib! $i bordei) nu se pot l"muri decât într!un context larg, care<br />
s" !<strong>in</strong>" seama de ansamblul datelor de care dispunem. Este motivul pentru care<br />
unele discu!ii de am"nunt le vom relua în capitolul dedicat foneticii.<br />
__________________________________________________________________<br />
96
Organizarea social!<br />
__________________________________________________________________<br />
Cronologia împrumut"rii acestor forme de slavi se poate face în<br />
rela!ie cu alte cuv<strong>in</strong>te discutate aici. Data aproximativ" de împrumut trebuie<br />
plasat" în <strong>in</strong>tervalul secolelor VI–VII p.#Ch., a$adar aproximativ în acela$i<br />
<strong>in</strong>terval când au fost împrumutate formele derivate d<strong>in</strong> lat. pop. *kumatra<br />
(lat. clasic commater, ac. commatrem), care – d<strong>in</strong>tre toate formele discutate<br />
aici – ofer" cel mai clar reper cronologic. În unele cazuri, în special atunci<br />
când este vorba de cuv<strong>in</strong>te autohtone, trace $i ilire, nu este exclus un<br />
împrumut chiar mai timpuriu. Slavii, îna<strong>in</strong>te de expansiune, au <strong>in</strong>trat în<br />
contact cu ramura nordic" a traco!dacilor – probabil cu costobocii sau cu un<br />
alt grup etnic nord!tracic – a$adar nu poate fi exclus" o datare a<br />
împrumut"rii unor cuv<strong>in</strong>te de orig<strong>in</strong>e traco!dac" în slav" îna<strong>in</strong>te de secolul<br />
V p. # Ch., iar ramuri ale slavilor sudici au putut <strong>in</strong>tra în contact direct cu<br />
vorbitori de limb" trac", aproximativ în <strong>in</strong>tervalul secolelor V–VI.<br />
Deocamdat", nu avem la dispozi!ie un criteriu cronologic cert. O cronologie<br />
cât de cât precis" trebuie s" !<strong>in</strong>" seama $i de posibilul consens al<br />
arheologilor $i l<strong>in</strong>gvi$tilor în ceea ce prive$te data pân" la care se admite c"<br />
au supravie!uit ultimii vorbitori de limb" trac". A$a cum am ar"tat în<br />
capitolul dedicat etnogenezei, unii cercet"tori sus!<strong>in</strong> – cu argumente ce nu<br />
pot fi ignorate – c" în secolele V–VI, posibil chiar mai târziu, înc" se vorbea<br />
limba trac". Într!o asemenea perspectiv", slavii sudici, dar $i ramuri nordice<br />
ce au <strong>in</strong>trat în contact cu carpii $i cu costobocii, puteau împrumuta unele<br />
cuv<strong>in</strong>te direct d<strong>in</strong> trac", nu pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar românesc. Asemenea detalii<br />
trebuie clarificate pr<strong>in</strong> cercet"ri viitoare.<br />
__________________________________________________________________<br />
97
Influen"e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Not" (iulie 2006)<br />
În ciuda unor p"reri larg r"spândite, nici boier, element vechi<br />
românesc, creat pe baza mentalit"$ii arhaice tradi$ionale proprietar de vite –<br />
om bogat (asemeni asocierii pecus – pecunia), nici jupân %i nici stIpân nu<br />
sunt slavisme. D<strong>in</strong> p"cate, simpla prezen$" a unor termeni în român" %i<br />
într!una sau în mai multe limbi slave a p"rut suficient" pentru a postula<br />
orig<strong>in</strong>ea lor slav", f"r" a demonstra acest lucru %i f"r" a aduce argumente.<br />
Odat" <strong>in</strong>trate în „circuitul %ti<strong>in</strong>$ific”, înc" d<strong>in</strong> secolul al XIX!lea,<br />
aceste ipoteze au fost preluate necritic de la autor la autor, adesea f"r" a fi<br />
m"car discutate %i argumentate.<br />
Problema tracismelor %i a elementelor vechi române%ti<br />
(protoromâne%ti) în limbile slave este, credem, mult mai complex" %i mai<br />
ampl" decât a p"rut multor l<strong>in</strong>gvi%ti, iar un r"spuns adecvat nu se poate oferi<br />
decât dup" reconsiderarea tuturor datelor referitoare la etnogeneza slavilor %i<br />
la r"spândirea acestora dup" sec. VI p. Ch. Aici am adus doar câteva<br />
argumente, nu ne!am propus tratarea chestiunii în ansamblul s"u. Vom<br />
reveni asupra acestei probleme într!o lucrare dedicat" orig<strong>in</strong>ii slavilor. A se<br />
vedea deocamdat" <strong>Paliga</strong> 2006 a.<br />
__________________________________________________________________<br />
98
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
Termeni mitologici !i religio!i<br />
Probleme generale 1<br />
Religia este un sistem complex, <strong>in</strong>stitu!ionalizat "i ierarhic, ce<br />
reglementeaz# pr<strong>in</strong> norme stricte rela!iile d<strong>in</strong>tre uman "i div<strong>in</strong>. Este o<br />
def<strong>in</strong>i!ie simpl# "i, în acela"i timp, suficient de precis#, în general acceptat#<br />
de cercet#tori, cu unele nuan!e. Gh. Mu"u (1973), c#ruia i se datoreaz#<br />
câteva studii fundamentale dedicate marilor sisteme mitologice "i religioase<br />
ale antichit#!ii (mitologiile "i religiile greac#, lat<strong>in</strong>#, trac#, slav#) a justificat<br />
în scrierile sale aceast# def<strong>in</strong>i!ie. Kernbach (1986: 504 sq.) consider# c#<br />
religia este „o form# de refugiu mistic în supranatural, pr<strong>in</strong>tr!un sistem de<br />
cred<strong>in</strong>!e constituit în doctr<strong>in</strong># transcendental# ce opereaz# codificarea<br />
teologic# a mitologiei”. Într!o lucrare dedicat# spiritualit#!ii Evului Mediu,<br />
André Vauchez analizeaz# marile transform#ri religioase "i spirituale ce au<br />
avut loc o dat# cu trecerea de la antichitatea târzie la Evul Mediu timpuriu,<br />
observând rolul fundamental al oralit!"ii, într!o lume în care analfabe"ii<br />
formau majoritatea covâr"itoare a popula!iei, detaliu adesea ignorat de<br />
cercet#tori, tenta!i s# proiecteze în trecut realit#!i specifice „Galaxiei<br />
Gutenberg”, a"adar caracteristicile civiliza!iei moderne. Vauchez discut# "i<br />
rolul practicilor precre"t<strong>in</strong>e, într!o perioad# în care cre"t<strong>in</strong>ismul nu era pe<br />
depl<strong>in</strong> triumf#tor (Vauchez 1994: 5 sq.). Am putea ad#uga chiar c#,<br />
pretut<strong>in</strong>deni în Europa, practicile precre"t<strong>in</strong>e supravie!uiesc pân# ast#zi, în<br />
România (Gh<strong>in</strong>oiu 1988; 1995) ori în Lituania (Greimas 1996). Oralitatea,<br />
analfabetismul, <strong>in</strong>fluen!a „p#gân#”, precre"t<strong>in</strong># – iat# câteva elemente<br />
1<br />
Vezi acum "i <strong>Paliga</strong> 2006 a.<br />
__________________________________________________________________<br />
99
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
comune tuturor spa!iilor culturale europene, sarc<strong>in</strong>a cercet#torului fi<strong>in</strong>d<br />
aceea de a identifica elementele specifice, locale, <strong>in</strong>fluen!ele "i<br />
contam<strong>in</strong>#rile. În acest sens, rela!iile d<strong>in</strong>tre protoromâni "i slavi în <strong>in</strong>tervalul<br />
secolelor V–VII pun unele probleme dificile, neputând fi <strong>in</strong>terpretate<br />
automat pr<strong>in</strong> raport#ri la realitatea d<strong>in</strong> Europa Occidental#, de"i –<br />
accentu#m – numeroase chestiuni generale ori de detaliu nu sunt diferite.<br />
Am putea ad#uga aici, preluând o veche observa!ie, c# „religia este un lucru<br />
em<strong>in</strong>amente social” (Durkheim 1995: 22; în versiunea româneasc# a<br />
lucr#rii, lucru traduce fr. chose, de"i – în context – ar fi fost mai corect<br />
termenul fenomen).<br />
Spre deosebire de religie, „mitologia reprez<strong>in</strong>t# ansamblul miturilor<br />
unei arii etnice sau sociale” (Kernbach 1986: 356). Este, altfel spus, un<br />
ansamblu ne<strong>in</strong>stitu!ionalizat de norme "i de tradi!ii, <strong>in</strong>i!ial exclusiv orale,<br />
doar ulterior ("i doar uneori) consemnate de autorii antici ori medievali.<br />
Oralitatea este specific# perioadei "i arealului cultural discutat aici: secolele<br />
V–VII, în cazul raporturilor româno!slave. Vocabularul mitologic "i religios<br />
(ori mitologic!religios) pune probleme deosebite de analiz# etimologic#,<br />
deoarece – adesea – este important s# identific#m "i s# analiz#m mai ales<br />
contextul extral<strong>in</strong>gvistic al normelor "i tradi!iilor. Or tocmai acest context<br />
nu ne este cunoscut ori este prea pu!<strong>in</strong> cunoscut.<br />
Pentru perioada "i pentru spa!iul geografic avute în vedere în lucrarea<br />
noastr#, trebuie deosebite patru straturi cultural!religioase ce "i!au adus<br />
contribu!ia la s<strong>in</strong>teza civiliza!ional# a sud!estului european: (1) religia "i<br />
mitologia roman#, cu unele <strong>in</strong>fluen!e grece"ti "i apoi orientale; (2) mitologia<br />
"i cred<strong>in</strong>!ele autohtone trace "i, în sudul Pen<strong>in</strong>sulei Balcanice, ilire; (3)<br />
mitologia slavilor; (4) <strong>in</strong>fluen!a cre"t<strong>in</strong>#. Raporturile d<strong>in</strong>tre diversele straturi<br />
l<strong>in</strong>gvistice (roman, traco!ilir, slav, cre"t<strong>in</strong>) nu sunt totdeauna clare "i, ca<br />
__________________________________________________________________<br />
100
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
atare, nu sunt nici u"or de analizat, mai ales c# fiecare d<strong>in</strong>tre aceste<br />
componente l<strong>in</strong>gvistice, religioase "i culturale are istoria sa, <strong>in</strong>fluen!ele sale<br />
"i o anume evolu!ie. De exemplu, a"a cum am încercat s# ar#t#m în capitolul<br />
dedicat toponimiei, nu exist# o frontier# net# între elementele lat<strong>in</strong>e "i<br />
neolat<strong>in</strong>e (române"ti sau dalmate) d<strong>in</strong> limbile sud!slave, deoarece nu a<br />
existat niciodat# discont<strong>in</strong>uitate de habitat romanic la sud de Dun#re, dup#<br />
cum nu a existat nici la nord de Dun#re. Desigur, dificult#!i similare apar "i<br />
în cazul analiz#rii vocabularului mitologic "i religios, accentuate aici de<br />
specificul domeniului, unde l<strong>in</strong>gvistul nu propune un raport rezonabil între<br />
cuv<strong>in</strong>te "i lucruri, ci între cuv<strong>in</strong>te "i lumea mitului "i/sau a div<strong>in</strong>ului. Cu<br />
toate acestea, !<strong>in</strong>ând seama de unele puncte neclare, analiza este posibil# "i,<br />
pe m#sur# ce datele se constituie într!un corp coerent, neclarit#!ile se reduc<br />
treptat, transformându!se în probabilit#!i ori în certitud<strong>in</strong>i pe care analiza<br />
l<strong>in</strong>gvistic# nu le poate ignora.<br />
Religia "i cred<strong>in</strong>!ele romane au avut o evolu!ie complex# "i<br />
complicat#. Nu este în competen!a noastr# s# <strong>in</strong>tr#m aici în am#nunte. De<br />
altfel, o asemenea abordare ar dep#"i cu mult scopul ce ni l!am propus. Este<br />
cert c# lat<strong>in</strong>a a transmis romanit#!ii carpato!danubiene, deci "i românei,<br />
termenii fundamentali ai vocabularului religios cre"t<strong>in</strong>, fapt ce atest# – f#r#<br />
dubiu – caracterul roman al <strong>in</strong>fluen!ei cre"t<strong>in</strong>e între Carpa!i "i Marea Egee.<br />
Influen!a slav#, <strong>in</strong>clusiv <strong>in</strong>fluen!a slav# în lexicul cre"t<strong>in</strong>, este cu câteva<br />
secole mai târzie.<br />
Sistemul mitologic!religios trac "i ilir (uneori etichetat traco!ilir) pune<br />
probleme specifice de analiz#, în primul rând datorit# caracterului s#u oral.<br />
Ca atare, cercet#torul trebuie s# apeleze fie la datele oferite de analiza<br />
l<strong>in</strong>gvistic# comparat#, fie la datele oferite de alte discipl<strong>in</strong>e: arheologia,<br />
folclorul, obiceiurile populare etc., neputând fi ocolite nici <strong>in</strong>forma!iile –<br />
__________________________________________________________________<br />
101
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
oricât de lacunare ar fi – oferite de scriitorii antici. Nu este u"or îns# a<br />
corobora date proven<strong>in</strong>d de la discipl<strong>in</strong>e diverse "i nu este totdeauna u"or a<br />
trage o l<strong>in</strong>ie ferm# de demarca!ie între tradi"ie "i <strong>in</strong>ova"ie.<br />
Trebuie precizat c#, deja în secolele V–VII p. $ Ch., avusese loc o<br />
s<strong>in</strong>tez# cultural# daco!roman# (ori, în sens larg, traco!roman#), în care<br />
elementele l<strong>in</strong>gvistice "i mitologic!religioase au fuzionat pentru a da na"tere<br />
fazei <strong>in</strong>cipiente (sau str#vechi) a protoromânei "i a sistemului de norme<br />
tradi!ionale române"ti. Jus Valachicum (sau lex Olachorum), de care<br />
am<strong>in</strong>team în capitolul dedicat structurii sociale, trebuie s#!"i aib# orig<strong>in</strong>ea în<br />
aceast# perioad#, fi<strong>in</strong>d un element def<strong>in</strong>itoriu al civiliza!iei române"ti, <strong>in</strong>i!ial<br />
având valen!e sacre. Analizând ansamblului calendarului tradi!ional<br />
românesc "i al obiceiurilor conexe, Gh<strong>in</strong>oiu (1988; 1995) observ# caracterul<br />
arhaic, evident precre"t<strong>in</strong>, al acestora. Dac# "i analiza l<strong>in</strong>gvistic# aduce date<br />
suplimentare în acest sens, atunci concluziile nu pot fi catalogate drept<br />
anacronice ori <strong>in</strong>coerente.<br />
Cât prive"te sistemul mitologic slav precre"t<strong>in</strong>, cu supravie!uiri "i dup#<br />
cre"t<strong>in</strong>are, nu s!au dat r#spunsuri la numeroase întreb#ri. Eliade (1992, 3: 35 sq.)<br />
a încercat s# creioneze caracteristicile esen!iale ale mitologiei slave. Cercet#torul<br />
sloven Damijan Ovsec (1991), într!o ampl# lucrare de s<strong>in</strong>tez# priv<strong>in</strong>d<br />
cred<strong>in</strong>!ele slavilor, a ar#tat c# este imposibil# reconstruirea unui sistem<br />
mitologic protoslav coerent, ceea ce <strong>in</strong>tr# în contradic!ie cu datele<br />
l<strong>in</strong>gvistice, ce permit – cu relativ# u"ur<strong>in</strong>!# – reconstruirea unei faze<br />
str#vechi (Urslavisch). Vocabularul cultic protoslav cupr<strong>in</strong>de, conform<br />
datelor l<strong>in</strong>gvistice comparate, relativ pu!<strong>in</strong>i termeni fundamentali. Bog!<br />
‘Dumnezeu’ (de aici bogat!) "i raj" ‘rai, paradis’ sunt termeni de probabil#<br />
orig<strong>in</strong>e iranic# 2 . Celelalte manifest#ri cultice sunt locale, reflectând<br />
2<br />
Între altele, un detaliu crucial în discu!iile priv<strong>in</strong>d etnogeneza slavilor.<br />
__________________________________________________________________<br />
102
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
importante diferen!e tribale. D<strong>in</strong>tre vechile div<strong>in</strong>it#!i, doar Perun! pare s# fi<br />
fost venerat de toate triburile slave (alte discu!ii la <strong>Paliga</strong> 2006 a: 36). Este o<br />
ipotez# confirmat# de existen!a teonimului lituanian Perkunas (similar la<br />
Gieysztor 1986: 47). Admit de asemenea o explica!ie d<strong>in</strong> str#vechiul fond<br />
<strong>in</strong>do!european termenii moljµ, moliti ‘a (se) ruga (înrudit cu lit. mel#diu,<br />
melsti ‘id.’); sv$t! ‘sfânt’ "i duch! ‘duh, spirit’. Cred<strong>in</strong>!ele vechilor slavi par<br />
s# fi fost <strong>in</strong>fluen!ate, la un moment dat, de manifest#rile cultice ale vechilor<br />
f<strong>in</strong>ezi, str#mo"ii f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ezilor "i estonilor de ast#zi (Ovsec 1991: 69–70). În<br />
ceea ce prive"te rela!iile d<strong>in</strong>tre popula!ia romanizat# "i slavii de sud, Ovsec<br />
(op. cit., passim, vezi <strong>in</strong>dicele) subl<strong>in</strong>iaz# importantele <strong>in</strong>fluen!e romanice<br />
(române"ti, în pr<strong>in</strong>cipal) asupra cred<strong>in</strong>!elor populare sud!slave. Asupra<br />
acestora vom reveni mai jos.<br />
Vlahovi! (1972: 7–8) clasific# obiceiurile populare sud!slave astfel:<br />
(1) sociale; (2) economice; (3) religioase; (4) juridice; (5) medicale. Vom<br />
aborda în cont<strong>in</strong>uare cu prec#dere aspectele l<strong>in</strong>gvistice ale obiceiurilor<br />
religioase, cu observa!ia c#, la orizontul istoric avut în vedere, secolele V–<br />
VII p. $ Ch., religiosul era predom<strong>in</strong>ant în toate sferele vie!ii sociale. În al<br />
doilea rând, trebuie subl<strong>in</strong>iat c# exist# manifest#ri mitologice "i/sau<br />
religioase arhaice, chiar dac# acestea nu sunt reflectate pr<strong>in</strong>tr!un termen<br />
corespunz#tor de substrat. Putem cita, de exemplu, cultul focului, al vetrei,<br />
„încurarea cailor”, p#storitul de var#, s.!cr. ba%ijanje (Vlahovi! 1972: 38,<br />
67, 73, 87; despre cultul focului "i al vetrei la sârbi vezi "i Kuli%i! et al.<br />
1970: 54–57).<br />
A"a cum rezult# d<strong>in</strong> cercet#rile de pân# acum, s<strong>in</strong>cretismul cultic<br />
slavo!protoromânesc ori slavo!dalmat a fost esen!ialmente de factur#<br />
__________________________________________________________________<br />
103
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
popular#, într!un context civiliza!ional exclusiv oral în <strong>in</strong>tervalul secolelor<br />
V–VII. Iat# de ce consider#m c# cei mai vechi termeni d<strong>in</strong> sfera cutumelor<br />
populare, a mitului, a religiosului în general trebuie s# fi avut <strong>in</strong>i!ial un<br />
caracter popular, nesofisticat. Abia ulterior, dup# sec. VIII p.$Ch., încep s#<br />
apar# <strong>in</strong>fluen!ele livre"ti, de factur# cre"t<strong>in</strong>#. Aceast# „lume de analfabe!i”,<br />
cum era – de altfel – pretut<strong>in</strong>deni în Europa la acea dat#, avea specificul s#u,<br />
normele sale, proiec!iile sale în lumea sacrului. Unele au supravie!uit pân#<br />
ast#zi, de"i mereu adaptate unor realit#!i sociale periodic ori constant<br />
schimb#toare. A"a cum b<strong>in</strong>e a observat Gh<strong>in</strong>oiu (1988), Cr#ciunul,<br />
Boboteaza, M#r!i"orul, Pa"tele, Sânzienele, Sânt#m#ria sunt tot atâtea relicte<br />
ale unui calendar arhaic, precre"t<strong>in</strong>, deosebit de tenace de!a lungul timpului,<br />
ce a <strong>in</strong>fluen!at uneori "i pe vec<strong>in</strong>ii slavi. În cont<strong>in</strong>uare, vom încerca s#<br />
analiz#m tocmai acei termeni arhaici, de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong># ori autohton#, ce au<br />
stat la baza s<strong>in</strong>tezei protoromâne"ti "i care au <strong>in</strong>fluen!at "i pe slavi, mai ales<br />
pe slavii de sud.<br />
Influen!ele în sfera mitologicului pot fi identificate, pe de o parte, în<br />
cred<strong>in</strong>!e "i în obiceiuri, pe de alt# parte în lexic. Ne vom referi aici doar la<br />
acest d<strong>in</strong> urm# aspect, <strong>in</strong>vocând îns# "i argumente extral<strong>in</strong>gvistice, atunci<br />
când acestea sprij<strong>in</strong># o anume ipotez#. În conformitate cu tema propus#,<br />
vom discuta – în primul rând – <strong>in</strong>fluen!ele în limbile sud!slave c#rora li se<br />
poate admite o cronologie cupr<strong>in</strong>s# între secolele V–VII p.$Ch. Ca atare, nu<br />
vom aborda aici problema lexicului cre"t<strong>in</strong>, deoarece acesta reflect# o faz#<br />
de împrumut mai târzie, pe cale livresc#. Doar kri#" pare a reflecta un<br />
împrumut popular, d<strong>in</strong>tr!un idiom nord!est italic, probabil o faz# veche a<br />
friulanei (vezi alte discu!ii la Machek, Skok, Bezlaj etc.).<br />
Consider#m c# termenii discuta!i mai jos fac parte d<strong>in</strong> cel mai vechi<br />
fond preslav d<strong>in</strong> sfera mitologicului "i a religiosului, de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>#<br />
__________________________________________________________________<br />
104
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
popular# ori de orig<strong>in</strong>e preroman#, traco!dac# (eventual "i ilir#). Ace"tia<br />
trebuie s# fi <strong>in</strong>trat de timpuriu, în secolele VI–VII, în lexicul<br />
mitologic!religios popular al lat<strong>in</strong>it#!ii carpato!dun#rene, de unde au fost<br />
împrumuta!i "i de slavi. Formele analizate mai jos sunt specifice, mai ales,<br />
slavilor sudici. Nu poate fi îns# ocolit# realitatea c# unele forme (koleda,<br />
Kra%un) sunt (ori au fost) r#spândite "i la alte popoare slave.<br />
Termeni<br />
B!dni (ve"er), b. ‘seara butucului, seara de Cr#ciun’, b!dnik, b!dnjak<br />
‘butuc de Cr#ciun’; s.!cr. badnjak ‘butuc de Cr#ciun’, badnje ve"e ‘seara<br />
butucului, seara de Cr#ciun’. Azi rar, cuvântul era r#spândit în trecut la to!i<br />
slavii de sud, dar numai la ace"tia. Termenul este tracic (Vlahovi! 1972: 74<br />
sq., mai ales p. 77; Duridanov 1993). Ar fi o situa!ie rar# când un cuvânt trac<br />
ar fi p#strat doar în limbile sud!slave, fi<strong>in</strong>d absent în român# "i/sau albanez#.<br />
Consider#m c# înrudit cu forma bulgar# "i sârbeasc# este cuvântul românesc<br />
b!d!ran ‘necioplit’, neexplicat pân# acum, al c#rui sens vechi poate fi<br />
reconstruit ‘bucat# de lemn brut#, necioplit#’, de aici sensul figurat de<br />
‘persoan# prost crescut#, mitocan’. Formele sud!slave reflect# lexicul<br />
esen!ial al s#rb#torilor de Cr#ciun (vezi <strong>in</strong>fra s.v. Kra%un).<br />
Dodola, dudula, dudola, dial. "i vaj!dudule, dudulica, b.; s.!cr.<br />
dodola, rom. Dodol!, alb. dudulë, n.gr. Tuntule. Termenul este r#spândit<br />
numai la slavii de sud. Dodolele sunt figuri mitice populare asociate cultului<br />
ploii. (Gieysztor 1986: 68 "i 260; Ovsec 1991: 170; Georgieva 1993: 233).<br />
Explica!ia etimologic# a pus probleme. Gieysztor, loc. cit. "i Kernbach<br />
__________________________________________________________________<br />
105
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
(1989: 146) cred c# ar fi figuri mitice asociate cultului lui Perun, asemeni<br />
peperudelor (<strong>in</strong>fra); Ovsec se îndoie"te de o asemenea asociere "i pe bun#<br />
dreptate 3 . Gieysztor, loc. cit. "i Georgieva, loc. cit., asociaz# forma slav# cu<br />
lit. ND Dundulis, dundulis ‘tunet’, ceea ce este posibil. În orice caz,<br />
dodolele <strong>in</strong>tr# în categoria mitic# a celor ce asigur# controlul magic al ploii<br />
(vezi la Frazer, Creanga de aur, cap. 5, 2).<br />
Textele antice stau m#rturie c# în trac# existau antroponime "i<br />
toponime cu radical doid!, dyd!, doudou! (de exemplu Doidalsos, Doidalses,<br />
Dydalsos, Dudis, Doudoupes etc.; De&ev 1957: 144, 151; alte discu!ii<br />
priv<strong>in</strong>d aceste forme în <strong>Paliga</strong> 1994 a). Nu este clar dac# figura dodolelor<br />
slave "i române"ti are rela!ii mitice ori, în plan l<strong>in</strong>gvistic, etimologic cu<br />
Dordole", înrudit cu durduliu, dial. "i durd (Mu"u 1982: 64 sq.), de<br />
asemenea de orig<strong>in</strong>e traco!dac#. O asemenea asociere este posibil# la nivelul<br />
etimologiei populare. Formele dodola "i dordole" pot fi considerate<br />
autohtone. Pentru o asemenea explica!ie pledeaz# atât atest#rile formelor<br />
trace, cât "i faptul c# dodolele sunt specifice numai slavilor sudici, unde<br />
<strong>in</strong>fluen!ele trace ("i ilire) sunt importante.<br />
German, b., s.!cr. !erman ("i slv. D#erman, unde pare îns# împrumut<br />
livresc). ‘Div<strong>in</strong>itate htonian# la sârbi "i la bulgari’ (Gieysztor 1986: 70 "i 261;<br />
autorul consider# c# ar fi echivalent cu Trojan, vezi <strong>in</strong>fra). Mai nuan!at# este<br />
def<strong>in</strong>i!ia la Ovsec (1991: 287!288): „Pe timp de secet#, fetele "i femeile t<strong>in</strong>ere<br />
preg#tesc o p#pu"# mare pe care o îngroap# lâng# un râu sau într!un crâng,<br />
dând drumul pe râu unei l#zi într!un ritual de înmormântare simulat#”. Acest<br />
3<br />
Dodole <strong>in</strong> prporu#e so dekleta ki prosijo za de'. [...] Ali ima beseda kak%no zvezo<br />
s Perunom, pa je veliko vpra%anje. Dodolele "i prporu&e!le sunt fete care <strong>in</strong>voc#<br />
ploaia. [...] Este îns# improbabil c# acest cuvânt ar avea vreo leg#tur# cu Perun.<br />
__________________________________________________________________<br />
106
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
ritual este dedicat div<strong>in</strong>it#!ii German sau $erman. Tradi!ia este tracic#<br />
(Kernbach 1989: 202, care apreciaz# îns# c# nu este exclus# o <strong>in</strong>fluen!#<br />
german#, pr<strong>in</strong> contam<strong>in</strong>are cu NP Hermann). Caracterul autohton preslav este<br />
confirmat de oronimul "i de hidronimul trac German (vezi discu!ia în<br />
Lexiconul A, capitolul Toponime 'i antroponime preslave). Consonan!a cu NP<br />
Hermann este, desigur, fortuit#. Cf. ND tr. Germetitha, epitet al Dianei (De&ev<br />
1957: 103, unde se citeaz# "i alte forme trace cu radical ger!). NP rom.<br />
Gherman trebuie considerat înrudit cu aceste forme.<br />
Kol$da, v.sl., b. koléda ‘Cr#ciun’, koleduvam ‘a col<strong>in</strong>da’; s.!cr.<br />
koleda ‘mers d<strong>in</strong> cas# în cas# în perioada s#rb#torilor de iarn#, col<strong>in</strong>dat;<br />
s#rb#toare !#r#neasc#; cozonac (numit "i bo#i&njak)’, slv. koleda, ‘col<strong>in</strong>d#’,<br />
pl. kolede ‘Cr#ciun’, r#spândit "i în alte limbi slave: c., slc. koleda ‘col<strong>in</strong>d#’,<br />
r. koljada ‘s#rb#tori de iarn#’. De"i este r#spândit în mai multe limbi slave,<br />
termenul este uzual mai ales la slavii de sud. Kuli"i( et al. (1970: 168–170)<br />
subl<strong>in</strong>iaz# c#, la sârbi "i la croa!i, koleda se refer# la col<strong>in</strong>datul d<strong>in</strong>tre<br />
Cr#ciun "i Boboteaz# (la sârbi) sau Epifanie (la croa!i). La sloveni, koleda<br />
se refer#, mai ales, la col<strong>in</strong>datul de pe 24 decembrie (Ovsec 1991: 36).<br />
Cuvântul a <strong>in</strong>trat în romanitatea carpato!balcanic# sub forma calendae,<br />
s#rb#toare <strong>in</strong>terzis# de Biserica Cre"t<strong>in</strong># (Ionescu 1978: 119–122). A"a cum<br />
s!a întâmplat îns# adesea, <strong>in</strong>terdic!iile oficiale ale Bisericii nu aveau ecou în<br />
rândurile maselor (vezi mai jos Cr!ciun). Slavii de sud au împrumutat<br />
cuvântul d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>itatea balcanic# (Skok 2: 124: „Ju'ni Slaveni posudi%e tu<br />
rije& iz balkanskog lat<strong>in</strong>iteta”; similar la Bezlaj 2: 55–56; BER 2:551).<br />
Cuvântul românesc col<strong>in</strong>d! a fost ref#cut dup# forma de plural<br />
col<strong>in</strong>de, reflectând totodat# un <strong>in</strong>temediar slav. De fapt, cuvântul s!a<br />
__________________________________________________________________<br />
107
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
<strong>in</strong>terferat cu o form# veche românesc# p#strat# direct d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>#, dup# cum<br />
arat# c!r<strong>in</strong>dar ‘ianuarie’ (conform vechiului calendar, col<strong>in</strong>datul era în<br />
ianuarie) < *c!r<strong>in</strong>d!, rom. dial. (Ardeal) a cor<strong>in</strong>da, cor<strong>in</strong>d!, cor<strong>in</strong>d!tori<br />
(Rosetti 1986: 558). Cuvântul a fost împrumutat de la slavi "i în albanez#:<br />
kolendër ‘kle<strong>in</strong>es Weihnachtsgebäck’, nata e kolendrave ‘noaptea de Anul<br />
Nou’; kolendarë f. pl. ‘col<strong>in</strong>d#tori’ (Pu"cariu 1976: 205). Alte discu!ii la<br />
Vlahovi( (1972: 85).<br />
Kra"un. R#spândit la toate popoarele vec<strong>in</strong>e românilor, <strong>in</strong>clusiv în<br />
maghiar#: Karácsony ‘Cr#ciun’. La slavi, sensurile sunt uneori diferite. La<br />
sârbi, kra%un se refer# la ‘ziua butucului’ (badnji dan), când se ardea un<br />
badnjak ‘butuc de Cr#ciun’ ()ajkanovi( 1973: 191; Vlahovi( 1972: 74 sq.,<br />
vezi mai sus s.v. b!dni). Tot la sârbi, seara Cr#ciunului era numit# badnje<br />
ve%e ‘seara butucului’; ca toponim, este atestat# forma Kra%uni&te (Kuli"i(<br />
et al. 1970: 29). La sârbi "i la croa!i, s#rb#toarea Cr#ciunului se nume"te<br />
bo#i(, la sloveni este bo#i%. Kra%un este "i antroponim (nume de botez "i de<br />
familie; Skok 2: 175). În s.!cr., kra%un are "i sensul ‘bârn#, canat (la u"#)’;<br />
sensul vechi trebuie s# fie ‘bucat# de lemn’ (vezi mai jos). În sloven#,<br />
kra%un are sensul ‘z#vor’ sau ‘d<strong>in</strong>te, zim!’ (Bezlaj 2: 78).<br />
La bulgari, kra%un este ‘naroden praznik po leten ili zimen pr#govrat<br />
na sl#nceto’ („s#rb#toare popular#, fie la solsti!iul de var#, fie la cel de<br />
iarn#”) 4 , fie o zi d<strong>in</strong> perioada s#rb#torilor de iarn#, B!dni ve%er ‘noaptea<br />
buturugii’ (cf. sensul d<strong>in</strong> s.!cr., supra), fie perioada 8–21 iunie (BER 2: 726;<br />
Ionescu 1978: 122–123). Cu sensul d<strong>in</strong> român# este "i slc. kra%un. La<br />
4<br />
Sensul d<strong>in</strong> bulgar# confirm# sensul arhaic al Cr#ciunului: o s#rb#toare a focului<br />
solar.<br />
__________________________________________________________________<br />
108
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
ucra<strong>in</strong>eni, kra%un este ‘colacul de Cr#ciun’. În rusa veche, koro%un! se<br />
refer# la o s#rb#toare d<strong>in</strong> var#, dup# 15 august; în rusa modern#, kara%un,<br />
koro%un se refer# la ziua de 12 decembrie (Ionescu loc. cit.).<br />
Aceste sensuri diferite, aparent haotice ori <strong>in</strong>coerente, au f#cut ca<br />
analiza etimologic# s# fie dificil#. În general, sfera semantic# este<br />
‘s#rb#toarea Na"terii Domnului’ sau ‘s#rb#toare în jurul solsti!iului de iarn#’<br />
"i/sau ‘s#rb#toare d<strong>in</strong> perioada solsti!iului de var#’ (rus#, bulgar#), dar –<br />
ceea ce este foarte <strong>in</strong>teresant – având "i sensul ‘butuc, buturug#; bucat# de<br />
lemn’ în român# (sens absent în DEX, înregistrat îns# în DA "i de *#<strong>in</strong>eanu<br />
DU), dar "i în limbile sud!slave. În esen!#, au fost trei ipoteze priv<strong>in</strong>d<br />
orig<strong>in</strong>ea termenului Cr!ciun, f#r# îndoial# împrumutat de slavi d<strong>in</strong><br />
romanitatea carpato!balcanic#.<br />
(1) Lat. calatio, !onis ‘strigare’ (Pu"cariu 1976: 281, cu rotacizarea<br />
l>r; ipotez# greu de acceptat, dup# cum subl<strong>in</strong>iaz# îngrijitorul edi!iei d<strong>in</strong><br />
1976, Ilie Dan, p. 435, n. 94).<br />
(2) Lat. creatio, !onis ‘crea!ie’, Rosetti (1986: 274), considerând c#<br />
forma româneasc# ar fi fost împrumutat# de la slavii de sud, idee reluat# la<br />
p. 555, unde consider# c# "i în maghiar# ar fi fost împrumutat tot de la slavii<br />
de sud; dar anterior, la p. 386, crede c# în maghiar# ar fi împrumutat d<strong>in</strong><br />
român#. Iv#nescu (1980: 242) încl<strong>in</strong># tot sprea ipoteza c# forma româneasc#<br />
ar fi fost împrumutat# de la slavii de sud.<br />
Nu este de mirare c# etimologi"ti ca Skok, Bezlaj, Georgiev (în BER),<br />
de"i admit posibilitatea c# formele sud!slave sunt împrumuturi d<strong>in</strong><br />
lat<strong>in</strong>itatea balcanic#, resp<strong>in</strong>g ferm explica!iile pr<strong>in</strong> lat. calatio ori creatio.<br />
(3) Aceste ipoteze ignor# îns# tocmai esen!a chestiunii: sensul ‘butuc,<br />
buturug#; bucat# de lemn’, atât în român#, cât "i în sârb#!croat# (în sloven#, cu<br />
__________________________________________________________________<br />
109
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
sensul ‘z#vor’, f#r# îndoial# derivat d<strong>in</strong>tr!un sens vechi ‘bucat# de lemn’). În<br />
plus, în albanez# exist# forma kërcú,!ni ‘butuc, buturug#’, nediscutat# de<br />
adep!ii explica!iei pr<strong>in</strong> calatio ori pr<strong>in</strong> creatio. Iat# de ce, într!un amplu studiu<br />
priv<strong>in</strong>d orig<strong>in</strong>ea Cr#ciunului, Gh. Mu"u (1973: 50 sq. "i 1982: 21 sq.), a ar#tat<br />
c# formele române"ti "i slave nu pot fi discutate separat de sensul ‘butuc,<br />
buturug#’, de fapt esen!a problemei. Discu!iile trebuie s# porneasc#, în ipoteza<br />
lui Gh. Mu"u, de la paralela d<strong>in</strong>tre român# "i albanez#. În primul caz, paralela<br />
‘s#rb#toarea de la 25 decembrie’ – ‘butuc, buturug#’ nu se poate explica nici<br />
pr<strong>in</strong> calatio, nici pr<strong>in</strong> creatio. Sensul ‘butuc’ este p#strat în alb. kërcú ‘butuc,<br />
buturug#’, dar "i în român# la nivel dialectal, sens esen!ial "i în explicarea<br />
cred<strong>in</strong>!elor sârbe"ti. Cuvântul ar fi a"adar de orig<strong>in</strong>e trac#, radical ie. *(s)ker!<br />
‘a se curba, îndoi: crac#, bucat# de lemn, butuc, buturug#’, d<strong>in</strong> care deriv# "i<br />
NFl Cri'. De fapt, paralela Cr!ciun!butuc este întâlnit# "i în cazul formei<br />
italiene ceppo ‘Cr#ciun’ "i ‘butuc, buturug#’. Ipoteza orig<strong>in</strong>ii trace este<br />
sus!<strong>in</strong>ut# "i de Brâncu" (1983: 242).<br />
Cuvântul traco!dac ce st# la baza formelor d<strong>in</strong> român# "i d<strong>in</strong> albanez#<br />
este a"adar un element str#vechi <strong>in</strong>trat în romanitatea sud!est european#.<br />
S#rb#toarea precre"t<strong>in</strong># d<strong>in</strong> perioada solsti!iului de iarn# era, f#r# îndoial#, o<br />
realitate persistent# în cred<strong>in</strong>!ele populare. Era o s#rb#toare a focului de<br />
iarn#, admirabil descris# de James Frazer în Creanga de aur, capitolul<br />
S!rb!torile focului. Astfel se explic# paralela ‘butuc’ – ‘s#rb#toarea<br />
Cr#ciunului’, întâlnit# "i în italian#, de fapt ‘s#rb#toarea butucilor’, în<br />
albanez# nata e buzmit (Brâncu" 1983: 137). Cât prive"te „Cr#ciunul de<br />
var#”, atestat în rusa veche "i în bulgar#, acesta reflect# tot un relict<br />
precre"t<strong>in</strong>, o s#rb#toare a solsti!iului de var#.<br />
În sfâr"it, ar fi de ad#ugat c# perpetuarea unui cuvânt precre"t<strong>in</strong>, în<br />
cazul nostru traco!dac, ce se refer# la o mare s#rb#toare cre"t<strong>in</strong># nu este un<br />
__________________________________________________________________<br />
110
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
caz izolat. Cuvântul vechi germanic pentru a desemna s#rb#toarea<br />
Cr#ciunului era yule, înlocuit în englez# pr<strong>in</strong> Christmas, dar p#strat în<br />
f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez# sub forma Joulu ‘Cr#ciun’, cuvânt împrumutat d<strong>in</strong> suedez#. De<br />
asemenea, cuvântul englezesc <strong>East</strong>er ‘Pa"ti’ reflect# numele unei zei!e<br />
(Eostre, <strong>East</strong>re) s#rb#torite aproximativ în perioada când cre"t<strong>in</strong>ii au impus<br />
Pa"tele. Iat# cum datele comparative mitologice "i l<strong>in</strong>gvistice sprij<strong>in</strong>#<br />
decisiv ipoteza c# termenul Cr!ciun, la slavii sudici Kra%un, este de orig<strong>in</strong>e<br />
preroman#, traco!dac#, <strong>in</strong>trat de timpuriu în romanitatea r#s#ritean#, fi<strong>in</strong>d<br />
împrumutat ulterior de to!i vec<strong>in</strong>ii românilor. Dar paralela ‘butuc’ –<br />
‘Cr#ciun’ este specific# doar limbilor sud!slave "i românei.<br />
Peperuda, b. ‘obicei popular bulgar în timp de secet#’ (Georgieva<br />
1993: 232–233). De asemenea, dialectal, sunt înregistrate "i formele<br />
Perperuna, Perepuna, Peperuna (s.!cr.), prporu#e (slv.) (Gieysztor 1986:<br />
49–50; Ovsec 1991: 170 "i 291). Gieysztor încl<strong>in</strong># s# explice cuvântul ca<br />
derivat d<strong>in</strong> ND Perun; în op<strong>in</strong>ia sa, peperudele fi <strong>in</strong>d „cu<br />
siguran!#” (zapewne) „tovar#"ele lui Perun”. Ovsec avanseaz# ipoteza c# ar<br />
putea fi explicat pr<strong>in</strong> lat. papilio, it. parpaglione ‘fluture cap!de!mort’. Rom.<br />
p!p!rud!, arom. pirpirun! înseamn# ‘div<strong>in</strong>itate a ploii <strong>in</strong>vocat# de grupuri<br />
de femei pentru a veni ploaia când e secet#’ (Gh<strong>in</strong>oiu 1995: 470).<br />
Georgieva, loc. cit., de"i nu resp<strong>in</strong>ge ferm explica!ia pr<strong>in</strong> ND Perun, admite<br />
c# ar putea fi un relict preslav, tracic, d<strong>in</strong>tr!o r#d#c<strong>in</strong># per!. Acesta pare a fi<br />
drumul unei explica!ii plauzibile, cf. NP tr. Paparion, înrudit (pr<strong>in</strong><br />
reduplicare) cu ND tr. Papas ‘epitet al lui Zeus "i al lui Attis (div<strong>in</strong>itate<br />
trac#)’ (De&ev 1957: 355–356). Sensul str#vechi al cuvântului nu poate fi<br />
reconstituit, dar atestarea unui antroponim tracic înrudit cu un epitet d<strong>in</strong><br />
__________________________________________________________________<br />
111
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
sfera mitologicului arat# c# formele Peperud!, P!p!rud! (cu unele variante<br />
dialectale) trebuie explicate, mai degrab#, ca relict tracic, nu ca derivat d<strong>in</strong><br />
ND Perun. Pe lâng# atestarea formei trace Paparion, un alt argument este "i<br />
r#spândirea formelor doar la slavii de sud "i în rom#n#, respectiv în areale<br />
cu o important# <strong>in</strong>fluen!# trac# ori traco!dac#.<br />
Rùsalj(e), dialectal "i rusalji, rusàje (cu lj >j), s.!cr. ‘Rusalii’, b. rusal(j)a,<br />
rusalka ‘div<strong>in</strong>itate fem<strong>in</strong><strong>in</strong>#, naiad#’, rusalija ‘planta Levisticum offic<strong>in</strong>ale,<br />
leu"tean’ (Skok 3: 175); de aici este derivat# forma rusalka, r#spândit# la to!i<br />
slavii, având sensul general ‘demon al sufletelor femeie"ti ce vat#m# sufletele<br />
muritorilor; la slavii balcanici, este o alt# denumire a zânelor’ (Gieysztor 1986:<br />
263). Forma Rusalka este atestat# târziu, dup# sec. 17. Mult mai vechi sunt<br />
formele sud!slave rusalj(e) (Ovsec 1991: 365 sq.). Orig<strong>in</strong>ea este lat. rosalia<br />
‘s#rb#toarea tr<strong>and</strong>afirilor’, atestat# în sec. I p.$Ch. Formele slave sunt „leksi&ni<br />
ostatak iz balkansog lat<strong>in</strong>iteta” (Skok 3: 175). Ulterior, dup# r#spândirea<br />
cre"t<strong>in</strong>ismului, dev<strong>in</strong>e o s#rb#toare de d<strong>in</strong>a<strong>in</strong>te de Sf. Treime (Ionescu 1978:<br />
125). Cuvântul este atestat "i în albanez#: rrëshajë, rshajë ‘Rusalii’. Cf. v. valon<br />
rosailhe mois ‘luna rosaliilor, iunie’, ceea ce arat# c#, în lat<strong>in</strong>a târzie, s!a dezvolat<br />
un sens asem#n#tor atât în Romania occidental#, cât "i în Romania r#s#ritean#<br />
(Skok loc. cit.).<br />
Forma româneasc# este <strong>in</strong>fluen!at# de pronun!ia slav# (cf. col<strong>in</strong>d!,<br />
cor<strong>in</strong>d! supra), deoarece forma a"teptat# ar fi trebuit s# fie *rusai.<br />
Trojan. Împ#ratul Traian a fost venerat înc# d<strong>in</strong> timpul vie!ii sale. Nu<br />
este deci surpr<strong>in</strong>z#tor faptul c# figura sa legendar# a fost adaptat# vie!ii<br />
religioase a slavilor, pe atunci – în secolele V–VII p.$Ch. – înc# necre"t<strong>in</strong>a!i.<br />
__________________________________________________________________<br />
112
Termeni mitologici !i religio!i<br />
__________________________________________________________________<br />
Nu este de asemeni supr<strong>in</strong>z#tor faptul c# figura lui Traian a fost venerat#,<br />
mai ales, de slavii sudici, dar cultul s#u este atestat pân# la ru"i. Astfel, la<br />
slavii d<strong>in</strong> Bosnia, Trajan era div<strong>in</strong>itatea protectoare a oamenilor "i, în<br />
general, a tuturor fi<strong>in</strong>!elor (Gieysztor 1986: 126–127). El era imag<strong>in</strong>at ca o<br />
fi<strong>in</strong>!# înaripat# (idem, p. 263). Cercet#rile arheologice "i pu!<strong>in</strong>ele izvoare<br />
scrise i!au permis cercet#toarei bulgare Georgieva (1993: 232) s# afirme c#,<br />
îna<strong>in</strong>te de cre"t<strong>in</strong>are, slavii balcanici îi venerau pe Trajan, Perun "i Hors<br />
(Chors). Nu este sus!<strong>in</strong>ut# cu argumente ipoteza lui Gieysztor (1986: 263)<br />
c# Trajan ar fi o nou# reprezentare a zeului Veles sau Volos.<br />
Este probabil c# slavii au auzit de legendarul împ#rat Traian de la<br />
vec<strong>in</strong>ii lor daci romaniza!i (Vá+a 1983: 88), al c#rui nume a fost <strong>in</strong>terpretat,<br />
pr<strong>in</strong> etimologie popular#, ca fi<strong>in</strong>d derivat de la r#d#c<strong>in</strong>a tri!, troj! ‘trei’,<br />
asimilându!l a"adar cu mai vechiul zeu Triglav, Troglav ‘cel cu trei capete,<br />
tricefalul’ (Beranová 1988: 219), tricefalia div<strong>in</strong># fi<strong>in</strong>d atestat# în cred<strong>in</strong>!ele<br />
vechilor slavi (Kuli%i( et al. 1970: 287–288; Ovsec 1991: 40).<br />
Trajan este atestat "i în toponimia sârb#!croat#. Skok (3: 505)<br />
consider# c# forma Trojan ar tr#da o transmisiune cult#, deoarece în<br />
elementele vechi romanice d<strong>in</strong> sârb#!croat# transmise la nivel popular, lat. j<br />
(i semivocalic) ar fi dat #, ca în ma#, ra#a.<br />
De fapt, sunt dou# chestiuni de detaliu ce trebuie clarificate. (1) Sensul<br />
formei române"ti troian ‘"an!, val natural de p#mânt; ridic#tur# de z#pad#’,<br />
ce are parelel# doar rar în toponimia sârb#!croat# (Skok, loc. cit.). (2)<br />
Vocalismul o d<strong>in</strong> român# "i d<strong>in</strong> limbile slave. Acest detaliu a f#cut ca<br />
Rosetti (1986: 274) s# considere c# rom. troian este împrumutat de la slavii<br />
de sud, ca "i Cr!ciun, col<strong>in</strong>d! "i Rusalii. De fapt, Cr!ciun are o situa!ie<br />
complet diferit# de formele col<strong>in</strong>d! "i Rusalii (vezi supra). În cazul formei<br />
__________________________________________________________________<br />
113
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Trojan, rom. troian, este relevant faptul semnalat recent de Constant<strong>in</strong><br />
Petolescu (Symposia Thracologica 9/1992: 173) c# grafia Troianus apare<br />
deja în <strong>in</strong>scrip!iile d<strong>in</strong> sec. II–III p.$Ch. r#spândite pe un areal vast: Roma,<br />
Ostia, Brigetio, Grammeni, Egipt, Spania, Britania, Noricum, Pannonia,<br />
Tracia. Explica!ia const# în aceea c# numele legendarului împ#rat,<br />
cuceritorul Daciei, a fost asociat numelui legendarei cet#!i Troia, pr<strong>in</strong><br />
etimologie popular# desigur, tot a"a cum, câteva secole mai târziu, slavii<br />
l!au asociat vechiului zeu Triglav, tot pr<strong>in</strong>tr!o etimologie popular# (vezi mai<br />
sus). Într!o asemenea perspectiv#, este discutabil dac# românii au<br />
împrumutat cuvântul de la slavii de sud. Este de asemenea discutabil dac#<br />
forma sârb#!croat# tr#deaz# o transmitere cult#; ea poate fi, pur "i simplu, de<br />
orig<strong>in</strong>e româneasc#, transmis# la nivel popular.<br />
__________________________________________________________________<br />
114
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Toponime !i antroponime preslave<br />
Probleme generale<br />
Toponimia reprez<strong>in</strong>t! un capitol special în mo"tenirea unei limbi. În sens<br />
larg, pr<strong>in</strong> toponime se în#eleg atât numele de locuri sau de localit!#i (toponime<br />
stricto sensu), cât "i numele de în!l#imi – dealuri, mun#i, piscuri –, a"adar<br />
oronimele, precum "i numele de ape curg!toare ori st!t!toare – pârâuri, râuri,<br />
fluvii, lacuri, b!l#i –, deci hidronimele. Aceste categorii toponimice fac parte,<br />
al!turi de numele de persoane (antroponimele) "i de popula#ii sau de grupuri<br />
etnice (etnonimele), d<strong>in</strong> categoria cupr<strong>in</strong>z!toare a onomasticii. În cazul<br />
discutat aici, este vorba despre onomastica de substrat – trac, ilir, chiar celtic –<br />
deci despre onomastica de tip relict, toponimic ori antroponimic. Pentru<br />
arealul sud!est european, în care <strong>in</strong>tr! româna, albaneza "i limbile slave de sud,<br />
este relevant! tipologia trac! (<strong>in</strong>clusiv traco!dac! sau daco!moesic!) "i ilir!.<br />
A"adar, pr<strong>in</strong> „toponim preslav” se în#elege o form! perpetuat! cont<strong>in</strong>uu de la<br />
popula#iile antice trace "i ilire. De asemenea, tot în aceast! categorie <strong>in</strong>tr! "i<br />
elementele romanice ce reflect! faza lat<strong>in</strong>ei populare târzii ce a stat la baza<br />
românei "i a dalmatei, a"adar idiomul romanic vorbit în sec. VI–VII p. Ch.<br />
Dup! aceast! dat!, aproximativ! desigur, se poate vorbi de protoromân!,<br />
str!român! sau român! comun! (Urrumänisch: Duridanov 1989: 20),<br />
respectiv de protodalmat!.<br />
Problemele generale priv<strong>in</strong>d etnogeneza sud!est european! au fost<br />
discutate într!un capitol separat. Ream<strong>in</strong>tim aici doar c! ilira reprez<strong>in</strong>t!<br />
substratul l<strong>in</strong>gvistic în sud!vestul "i vestul Pen<strong>in</strong>sulei Balcanice, respectiv în<br />
teritoriile ce corespund Albaniei, Muntenegrului, sudului Serbiei, vestului<br />
Bosniei, Croa#iei, Sloveniei precum "i în <strong>in</strong>sulele adriatice. Traca (<strong>in</strong>clusiv<br />
dialectele sale nordice traco!dace sau daco!moesice) este substratul în<br />
__________________________________________________________________<br />
115
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
teritoriile ce corespund Bulgariei, Serbiei (mai pu#<strong>in</strong> partea sa sudic!) "i estului<br />
Bosniei. Traco!daca reprez<strong>in</strong>t!, de asemenea, substratul limbii române.<br />
Macedonia antic! a fost o regiune de <strong>in</strong>terferen#! l<strong>in</strong>gvistic! traco!ilir!.<br />
Macedoneana antic! nu ne este cunoscut!, fi<strong>in</strong>d dificil de afirmat dac! era un<br />
idiom specific sau unul îndeaproape înrudit cu ilira, cu traca ori, eventual, cu<br />
greaca. Dr<strong>in</strong>a este considerat! frontiera natural! d<strong>in</strong>tre grupurile trace (la est)<br />
"i ilire (la vest). De!a lungul acestui curs, în Bosnia de azi, a existat un areal de<br />
<strong>in</strong>terferen#! l<strong>in</strong>gvistic! traco!ilir!. A"a cum vom ar!ta mai departe, toponimia<br />
preslav! d<strong>in</strong> Macedonia nu arat! c! în antichitate ar fi existat un grup etnic<br />
diferit esen#ial de grupul trac sau de cel ilir.<br />
Russu (1969: 100) a ar!tat c! asem!n!rile d<strong>in</strong>tre trac! "i ilir! trebuie s!<br />
fi fost mari. Cit!m în cont<strong>in</strong>uare câteva exemple:<br />
Ilir#<br />
Trac# (traco!dac#)<br />
Abroi<br />
Abre! (NP)<br />
Aplo, Aplus, Apulia Apuli, Appulus, Apulum<br />
Bilia, Bilios<br />
Bila<br />
Dardi, Dardani Dardanos, Darda!para<br />
Sapr<strong>in</strong>us<br />
Sapri!sara<br />
Separi<br />
Sapaioi<br />
Sita<br />
Sita, Seita<br />
Tribulium Triballi, Tribanta 1<br />
Zorada<br />
Zar!, Zur! (NP)<br />
Se pot cita "i alte asemenea paralele. Consider!m a"adar – în acord cu<br />
Russu, dar "i cu al#i cercet!tori (vezi mai jos) – c! nu putem diferen#ia<br />
tran"ant materialul l<strong>in</strong>gvistic preslav de orig<strong>in</strong>e trac!, pe de o parte, "i de<br />
1<br />
Numele tribalilor trebuie s! fi însemnat ‘trei balauri’ "i trebuie s! fi fost asociat<br />
unui simbol magico!religios. Cf. rom. bal!, balaur.<br />
__________________________________________________________________<br />
116
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
orig<strong>in</strong>e ilir!, pe de alt! parte. Este locul s! preciz!m aici c!, în perioada<br />
antichit!#ii târzii – pân! la venirea slavilor "i alte câteva secole dup! aceea,<br />
– nu exista discont<strong>in</strong>uitate de popula#ie romanizat! între Romania<br />
r!s!ritean! (spa#iul carpato!balcanic) "i Romania occidental!. La izolarea,<br />
relativ! desigur, a vorbitorilor de român! "i de dalmat! (azi disp!rut!), pe de<br />
o parte, de vorbitorii celorlalte limbi neolat<strong>in</strong>e, pe de alt! parte, s!a ajuns<br />
treptat, în decurs de câteva secole, pr<strong>in</strong> acultura#ie. Fenomenul este<br />
universal, spa#iul sud!est european nefi<strong>in</strong>d decât un caz particular.<br />
(Problema romanit!#ii r!s!ritene în contextul romanit!#ii în general a fost<br />
discutat!, de exemplu, de Carlo Tagliav<strong>in</strong>i în Orig<strong>in</strong>ile limbilor neolat<strong>in</strong>e<br />
precum "i de numero"i al#i autori ca Al. Rosetti ori Gh. Iv!nescu).<br />
În prima parte a acestui capitol, vom încerca s! discut!m problemele<br />
ridicate de analiza toponimelor preslave d<strong>in</strong> sud!estul european. În partea a<br />
doua, vom discuta situa#ia câtorva antroponime. În acest sens, cercet!torul<br />
are acum la dispozi#ie atât lucr!ri generale de toponimie, unde sunt discutate<br />
mai ales toponimele majore (de exemplu Kiss 1980, un dic#ionar toponimic<br />
general de propor#ii medii, sau Lutterer, Kropá$ek "i Hu%á$ek 1976, un<br />
dic#ionar selectiv). &milauer (1970) a întocmit un dic#ionar toponimic al<br />
limbilor slave, ce prez<strong>in</strong>t! selectiv r!d!c<strong>in</strong>ile slave comune "i reflectarea lor<br />
în toponimie. Aici, autorul propune "i o sofisticat! clasificare toponimic!<br />
general!, în nou! categorii, fiecare având numeroase subcategorii. În <strong>Paliga</strong><br />
(1989 c), în acord cu term<strong>in</strong>ologia adoptat! de al#i cercet!tori ai domeniului<br />
(Battisti, Duridanov, Georgiev – vezi refer<strong>in</strong>#ele bibliografice), am propus o<br />
clasificare toponimic! simplificat!, practic! "i, în acela"i timp, suficient de<br />
precis!, pe care o adopt!m în cont<strong>in</strong>uare, astfel:<br />
ND nomen dei: nume de div<strong>in</strong>itate, teonim;<br />
NFl nomen flum<strong>in</strong>is: nume de fluviu, de râu sau de pârâu, de ap!<br />
curg!toare în general;<br />
NI nomen <strong>in</strong>sulae: nume de <strong>in</strong>sul!;<br />
NL nomen loci: nume de loc sau de localitate, toponim stricto sensu;<br />
NM nomen montis: nume de munte, de deal, de pisc, de în!l#ime în<br />
general, oronim;<br />
__________________________________________________________________<br />
117
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
NP<br />
nomen personae, antroponim;<br />
NPp nomen populi, nume de grup etnic, etnonim;<br />
NR nomen regionis, nume de regiune sau de #<strong>in</strong>ut, de „#ar!” în<br />
sensul medieval;<br />
NSt<br />
general.<br />
nomen stagni, nume de lac sau de balt!, de ap! st!t!toare în<br />
Clasific#ri !i pr<strong>in</strong>cipii de analiz#<br />
Petar Skok (1950: 256 sq.) a propus un sistem de clasificare "i a<br />
enumerat câteva pr<strong>in</strong>cipii de analiz! ale toponimelor preslave d<strong>in</strong> <strong>in</strong>sulele<br />
adriatice. Consider!m c! sistematizarea propus! de Skok se poate aplica,<br />
eventual cu mici modific!ri de detaliu, în orice demers ce abordeaz! problema<br />
toponimelor de substrat în limbile slave sau în orice alt caz similar, cum ar fi –<br />
de exemplu – problema toponimelor autohtone d<strong>in</strong> România. Ca atare, ni se<br />
pare util a expune rezumativ sistemul s!u de clasificare toponimic! 2 .<br />
Skok împarte toponimele preslave (precroate) în trei categorii, de fapt<br />
trei stratific!ri toponimice: (1) preromane; (2) romanice timpurii, de d<strong>in</strong>a<strong>in</strong>tea<br />
stabilirii grupurilor slave nerentiane (rani romanski); (3) romanice (rimski).<br />
Aceast! ultim! categorie ar putea fi numit! neolat<strong>in</strong>!.<br />
Stratul preroman (predrimski sloj) cupr<strong>in</strong>de:<br />
(1) toponime str!vechi „mediteraneene” sau pre!<strong>in</strong>do!europene;<br />
(2) toponime ilire de orig<strong>in</strong>e <strong>in</strong>do!european!;<br />
(3) toponime grece"ti.<br />
Aceast! stratificare presupune un proces cont<strong>in</strong>uu, milenar, de<br />
asimilare l<strong>in</strong>gvistic! "i de acultura#ie: toponimele pre!<strong>in</strong>do!europene au fost<br />
<strong>in</strong>tegrate limbii ilire; acestora li s!au ad!ugat forme noi, de orig<strong>in</strong>e<br />
<strong>in</strong>do!european!, cele dou! straturi l<strong>in</strong>gvistice fi<strong>in</strong>d apoi <strong>in</strong>tegrate ori<br />
2<br />
Lucrarea lui Skok este complet necunoscut! speciali"tilor români, astfel c!<br />
prezentarea sa rezumativ!, pe care o încerc!m aici, ni se pare absolut necesar!.<br />
__________________________________________________________________<br />
118
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
asimilate de lat<strong>in</strong>a popular! ce a stat la baza dalmatei; în sfâr"it, dup!<br />
venirea slavilor, toate acestea reprez<strong>in</strong>t! substratul toponimic preslav.<br />
Perioada romanic! este împ!r#it!, a"adar, în dou! mari subperioade:<br />
(1) precroat! (preslav!) sau timpurie "i (2) contemporan! cu faza croat!<br />
(nerentian!), împ!r#it!, la rândul s!u, în patru faze ce corespund unor<br />
stratific!ri l<strong>in</strong>gvistice:<br />
(1) cre"t<strong>in</strong>!romanic!;<br />
(2) veche dalmat!;<br />
(3) a p!storitului valah (românesc);<br />
(4) vene#ian!.<br />
Cronologia propus! de Skok – care consider! sec. VI p.'Ch. drept l<strong>in</strong>ia<br />
conven#ional! de demarca#ie d<strong>in</strong>tre „vechi romanic” "i „neolat<strong>in</strong>”,<br />
cronologie admis! "i de al#i cercet!tori 3 – se poate aplica f!r! diferen#e<br />
majore "i în cazul arealului trac: problema (mult discutat!) a posibilei<br />
mo"teniri preie. în arealul trac este identic! celei d<strong>in</strong> arealul ilir; perioada<br />
roman! timpurie preslav! d<strong>in</strong> regiunea sud!dun!rean! admite aceea"i<br />
cronologie, respectiv d<strong>in</strong>a<strong>in</strong>tea secolului al VII!lea p.'Ch.; perioada veche<br />
dalmat! d<strong>in</strong> zona adriatic! are coresponden#e în perioada românei comune<br />
sau a str!românei; problema „p!storitului valah” se pune în termeni identici,<br />
cu deosebirea c! acesta a <strong>in</strong>fluen#at mai mult regiunile sud!dun!rene decât<br />
<strong>in</strong>sulele adriatice; în sfâr"it, perioadei vene#iene d<strong>in</strong> zona adriatic! îi<br />
corespunde perioada veche româneasc!, de dup! sec. VI–VII. Diferen#ele<br />
sunt de detaliu. A"a cum vom ar!ta în cont<strong>in</strong>uare, vene#ienii au impus<br />
vorbitorilor de sârb!!croat! termeni specifici priv<strong>in</strong>d naviga#ia "i pescuitul<br />
oceanic, în timp ce românii au impus, în toate limbile vec<strong>in</strong>e, termeni<br />
specifici priv<strong>in</strong>d p!storitul "i organizarea social!familial!. Aceste aspecte<br />
le!am discutat în capitolul dedicat structurii sociale (vezi mai sus).<br />
Semnal!m aici doar c!, în acord cu cele spuse de noi în capitolul priv<strong>in</strong>d<br />
3<br />
În general, secolul V p.'Ch. este considerat limita conven#ional! d<strong>in</strong>tre faza lat<strong>in</strong>!<br />
popular! "i protoromanic!. Vezi alte discu#ii în Introducere.<br />
__________________________________________________________________<br />
119
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
etnogeneza sud!est european! "i în alte capitole ale lucr!rii noastre, Skok (p.<br />
256) consider! c! <strong>in</strong>fluen#ele „preslave” (romanice) încep în sec. VI p.'Ch.<br />
Exist! argumente care arat! c!, într!adev!r, <strong>in</strong>tervalul secolelor VI–VII a<br />
fost decisiv în impunerea unor termeni fundamentali de orig<strong>in</strong>e romanic!,<br />
lat<strong>in</strong>! popular!, ori autohton!, ilir! "i/sau trac!.<br />
Problema mo"tenirii pre!<strong>in</strong>do!europene este, f!r! îndoial!, între cele<br />
mai dificile, mai ales datorit! faptului c! este extrem de rar abordat! în<br />
literatura noastr! de specialitate (nu îns! "i în alte #!ri, unde a reprezentat o<br />
preocupare constant! a multor l<strong>in</strong>gvi"ti). Refer<strong>in</strong>du!ne la spa#iul sud!slav,<br />
numai Georgiev (1961) s!a opus categoric ideii c! s!ar putea identifica<br />
elemente preie. în toponimie sau în lexic. El pornea de la ipoteza eronat!,<br />
neîmp!rt!"it! de majoritatea covâr"itoare a cercet!torilor, c! Balcanii ar fi<br />
fost vatra (Urheimat, homel<strong>and</strong>) de genez! a popula#iilor <strong>in</strong>do!europene.<br />
Atât Skok (1950: 11 "i 256 sq.) cât "i Bezlaj (1956!1961, 1961, 1969) au<br />
ar!tat, cu argumente ce nu pot fi ignorate, c! exist! coresponden#e clare între<br />
toponimele pre!<strong>in</strong>do!europene (numite uneori „mediteraneene”) d<strong>in</strong> Balcani<br />
"i cele d<strong>in</strong> Italia ori d<strong>in</strong> Grecia. Asemenea coresponden#e au fost semnalate<br />
"i de Battisti (1956), dar "i de al#i cercet!tori – mai ales italieni – de<br />
exemplu Bertoldi (1931). În general, cercet!rile publicate în Studi Etruschi,<br />
începând cu anul 1927, r!mân puncte de refer<strong>in</strong>#! în abordarea domeniului.<br />
De altfel, într!o lucrare fundamental! dedicat! toponimiei provençale,<br />
Rosta<strong>in</strong>g (1950) a ar!tat, cu argumente greu de comb!tut, c! mo"tenirea<br />
pre!<strong>in</strong>do!european! este deosebit de b<strong>in</strong>e reprezentat! în aceast! regiune d<strong>in</strong><br />
sudul Fran#ei. Este semnificativ faptul c! dou! treimi d<strong>in</strong> lucrarea lui<br />
Rosta<strong>in</strong>g discut! tocmai relictele pre-<strong>in</strong>do-europene d<strong>in</strong> Provence, autorul<br />
alc!tu<strong>in</strong>d totodat! "i cel mai amplu lexicon al r!d!c<strong>in</strong>ilor („baze”, în<br />
term<strong>in</strong>ologia sa) preie. d<strong>in</strong> câte s!au încercat pân! acum. Lucrarea sa,<br />
frecvent citat! în studiile de toponimie, este util! "i în <strong>in</strong>vestiga#iile ce<br />
privesc regiunea sud!dun!rean!, deoarece unele relicte preie., analizate ca<br />
atare de Bezlaj sau de Skok, î"i g!sesc coresponden#e chiar în toponimele<br />
__________________________________________________________________<br />
120
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
provençale. De asemenea, este util! – de"i cu unele erori ce #<strong>in</strong>, mai ales, de<br />
folosirea unei term<strong>in</strong>ologii <strong>in</strong>adecvate ori confuze – lucrarea de pionierat a<br />
lui Trombetti (1925). Problema mo"tenirii preie. a devenit un loc comun în<br />
numeroase lucr!ri ce analizeaz! toponimia european! (de exemplu Kiss<br />
1980) sau în cele dedicate toponimiei franceze (Dauzat 1947, 1960).<br />
Toponimia preie. d<strong>in</strong> sud!estul european, mai ales cea d<strong>in</strong> Grecia, a fost<br />
analizat! "i de Mu"u (1981). Alte discu#ii, înso#ite de bibliografie, priv<strong>in</strong>d<br />
acest domeniu dificil se g!sesc la <strong>Paliga</strong> (1989 c).<br />
Reven<strong>in</strong>d la studiul de refer<strong>in</strong>#! al lui Skok (1950: 256 sq.), prezent!m<br />
succ<strong>in</strong>t cele "apte pr<strong>in</strong>cipii de analiz! (upore(enja, rapprochements)<br />
propuse de autor pentru discutarea toponimelor preslave.<br />
1. Forma grafic! "i posibilele erori ori aproxima#ii sau, folos<strong>in</strong>d un alt<br />
termen, identitatea tradi#iei (identitet u tradiciji). Exemplu: grafia Orido în<br />
loc de *Drido > Drid; Olentia în loc de *Solent(i)a > Sulet etc.<br />
2. Repetabilitatea toponimelor (opetovanja toponima). Conform<br />
acestui pr<strong>in</strong>cipiu, un toponim apare rareori izolat. Cel mai adesea, sunt<br />
identificabile forme înrudite, asem!n!toare sau chiar identice. Exemple:<br />
Corcyra, Melita (câteva denumiri în sud!estul european); Arba (Adriatica) !<br />
Arva (Hispania Baetica); Cissa ! Cissa (Mauretania Caesariensis); Absorus !<br />
Absaros (Pont); Issa ! Issa (Lesbos) etc.<br />
3. Pr<strong>in</strong>cipiul identit!#ii (pr<strong>in</strong>cip identi$nosti ili istovetnosti). Ca<br />
exemple, Skok enumer! toponimele ilire în !ona, !este, !esta la vene#i,<br />
carnieni "i iliri sau toponimele ilire în !entia (de exemplu Solentia) fa#! de<br />
elementele grece"ti în !<strong>in</strong>thos (de exemplu labyr<strong>in</strong>thos).<br />
4. Identitatea r!d!c<strong>in</strong>ii (identi$nost osnove) este considerat! de Skok<br />
pr<strong>in</strong>cipiul „cel mai delicat” (najdelikatniji). Ca exemplu, el face apropierea<br />
între toponimele cu radical Crep! "i preroman (probabil preie.) crepp, grepp<br />
‘stânc!, piatr!’.<br />
5. Transmiterea neîntrerupt!, oral!, pr<strong>in</strong> „nara#iune”, a toponimelor<br />
d<strong>in</strong> cele mai vechi perioade istorice pân! în zilele noastre (pripovijedanja o<br />
__________________________________________________________________<br />
121
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
starim imenima), de exemplu Absorus > Osor, Olc<strong>in</strong>ium/Ulc<strong>in</strong>ium > Ulc<strong>in</strong>j<br />
(preie.) etc.<br />
6. Importan#a economic! a locului sau a regiunii respective atrage dup!<br />
s<strong>in</strong>e perpetuarea unei forme peste milenii. De exemplu Brattia > Bra$,<br />
Curicum > Krk (preie.). În general, afirm! Skok, sunt str!vechi,<br />
pre!<strong>in</strong>do!europene („mediteraneene”) unele toponime majore ce reflect!<br />
importan#a locului ori a regiunii.<br />
7. Determ<strong>in</strong>area orig<strong>in</strong>ii pr<strong>in</strong> elemente lexicale comparabile, de exemplu<br />
preroman (probabil preie.) grippa > cr. dial. fripa, hripa ‘piatr!, stânc!’.<br />
Ar fi de ad!ugat faptul c! pot fi vechi (preslave, de orig<strong>in</strong>e ie. sau preie.,<br />
„mediteraneean!”) nu numai toponimele ce reflect! o anume importan#!<br />
economic!, ci "i toponimele d<strong>in</strong> zone izolate, în general unele toponime d<strong>in</strong><br />
zone care, de!a lungul timpului, au fost locuri de refugiu. Importan#a acestora<br />
nu este strict economic!, ci social!, chiar „strategic!”. Propunem deci înc! un<br />
pr<strong>in</strong>cipiu:<br />
8. Caracterul izolat al unei zone ce poate oferi ad!post în vremuri de<br />
r!stri"te (r!zboaie, calamit!#i naturale) poate oferi premisele perpetu!rii unor<br />
forme str!vechi. Numeroase exemple sunt prezentate de Rosta<strong>in</strong>g (1950) în<br />
lucrarea sa dedicat! toponimiei provençale. Pentru alte exemple d<strong>in</strong> arealul<br />
sud!slav a se vedea mai jos, în lexiconul toponimic.<br />
În sfâr"it, Bezlaj (1956–1961, 1961, 1969) a ar!tat c!, uneori, toponimele<br />
vechi sunt supuse unui proces de adaptare pr<strong>in</strong> etimologie popular!. A"adar,<br />
înc! un pr<strong>in</strong>cipiu ce trebuie ad!ugat celor "apte propuse de Skok:<br />
9. Substitu#ia etimologic!, o form! a etimologiei populare. Bezlaj<br />
semnaleaz!, de exemplu, cazul Postojna < (arae) Postumiae ‘altarele lui<br />
Postumius’ asociat formei slv. postojna, o specie de pas!re (vultur). Un caz<br />
asem!n!tor este NFl Vrbas < ill. Urbanus, Urpanus, asociat la nivelul sim#ului<br />
comun cu vrba ‘salcie’. În sfâr"it, semnal!m aici situa#ia deosebit de<br />
<strong>in</strong>teresant! a formelor Bojan, Bojana pe care le vom analiza în lexiconul<br />
toponimic.<br />
__________________________________________________________________<br />
122
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Stratificarea toponimic# !i cercetarea l<strong>in</strong>gvistic#<br />
Analiza toponimic! nu se poate substitui unor cercet!ri în domenii<br />
înrudite, cum ar fi lexicul ori dialectologia, sau conexe – istoria "i<br />
arheologia. Cu toate acestea, toponimia ofer! perspective <strong>in</strong>teresante ce pot<br />
completa rezultatele cercet!rilor d<strong>in</strong> alte domenii. Trajanovski (1979: 10),<br />
într!un studiu dedicat românilor d<strong>in</strong> Macedonia, a subl<strong>in</strong>iat vechimea unor<br />
termeni dialectali precum kostol (< lat. castellum), întâlnit "i în toponimele<br />
Kostol, Kostolac d<strong>in</strong> Macedonia "i d<strong>in</strong> Serbia. Acela"i etimon este admis "i<br />
în cazul toponimului Ko!ljun, <strong>in</strong>sula Krk, mai exact d<strong>in</strong>tr!o form! popular!<br />
castellione, cu sufix dim<strong>in</strong>utival (Skok 1950: 23). Un caz asem!n!tor este<br />
reprezentat de toponimele Mo!un, r!spândite în întregul areal sud!slav (în<br />
sloven! NL Mo!nje) derivate d<strong>in</strong> lat. pot. mansione ‘loc de popas, de<br />
înnoptat’. Aceste exemple arat! c! forma *mo!un ‘loc de popas’ a fost<br />
cândva uzual!, colocvial!, a"a cum în român! se folosea am mas ‘am<br />
înnoptat’. În plus, asemenea exemple arat! c!, <strong>in</strong>i#ial, nu exista<br />
discont<strong>in</strong>uitate de habitat romanic între Carpa#i "i Romania occidental!.<br />
Diferen#ierile, pe arii restrânse – locale, dialectale sau subdialectale – ori<br />
ext<strong>in</strong>se, ce opun dacoromâna dialectelor române"ti sud!dun!rene, s!au<br />
realizat treptat. Toponime sud!slave (arealul macedonean "i sârb!croat) ca<br />
Loret < Lauretum, Kornet < Cornetum, Prijot < presbyter (rom. preot),<br />
Visitor (< lat. pop. visitorium, derivat d<strong>in</strong> video, videre, visi, visum),<br />
Durmitor < dormire (rom. dormitor) etc. arat! c!, în secolele V–VI "i –<br />
desigur – "i dup! aceea, romanitatea sud!est european! a fost puternic!<br />
(Trajanovski 1979, passim) "i cont<strong>in</strong>u!, neizolat!.<br />
Toponimele române"ti sunt într!adev!r numeroase la sud de Dun!re.<br />
Mareti) (1886: 76!85), Franck (1932, <strong>in</strong>dicele "i trimiterile de acolo),<br />
Hristov (1964: 123), Zaimov (1959: 90–91; 1977: 57), Duridanov (1952: 96<br />
sq.) au discutat asemenea cazuri. De exemplu, toponimele bulg!re"ti ce au<br />
la baz! funija < funie, tufa < tuf! sau toponime precum Eporan < Iepuran !<br />
__________________________________________________________________<br />
123
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
iepure, Kapriora < c!prioar!, Valelunga < Valea Lung!, Alba!ka$ula <<br />
alba c!ciul! etc. Acestea reprez<strong>in</strong>t! împrumuturi noi, deci nu pot fi <strong>in</strong>cluse<br />
în categoria „relictelor preslave”. În arealul sloven, un statut asem!n!tor îl<br />
au toponimele de orig<strong>in</strong>e italian!, de exemplu Izola < it. isola. Acestea nu<br />
<strong>in</strong>tr! în aten#ia noastr!. Uneori îns!, atunci când analiza pune probleme de<br />
detaliu, iar orig<strong>in</strong>ea româneasc! – respectiv italian!!vene#ian! în <strong>in</strong>sulele<br />
adriatice – este posibil!, am f!cut observa#iile ce se impun.<br />
În arealul adriatic, negustorii vene#ieni au numit un canal d<strong>in</strong><br />
apropierea <strong>in</strong>sulei Kvarner Canalle della Morlacca, unde întâlnim forma<br />
morlacco < gr. biz. maurovlahos ‘vlahii negri’ (Skok 1950: 17 sq.). Ca "i în<br />
zona balcanic!, câteva elemente dialectale, prezente "i în toponimie, arat!<br />
persisten#a elementului romanic. Un caz tipic este prmantur, NL Prmantùra<br />
< lat. promontorium. Toponimelor de tip Mun"el, r!spândite în <strong>in</strong>sulele<br />
adriatice, le corespunde rom. muncel, muscel, NL Muscel < lat. monticellus,<br />
dim<strong>in</strong>utiv de la mons, montis ‘munte’. Vom prezenta numeroase alte<br />
exemple similare în lexiconul toponimic (vezi mai jos).<br />
O problem! mult dezb!tut!, pe care am prezentat!o în capitolul dedicat<br />
etnogenezei sud!est europene, este dac! – "i în ce m!sur! – grupurile<br />
sud!slave au putut împrumuta elemente lexicale direct d<strong>in</strong> trac! sau d<strong>in</strong> ilir!.<br />
A"a cum am ar!tat în capitolul men#ionat, nu exist! argumente care s!<br />
sus#<strong>in</strong>! c! ilira se mai vorbea în secolul VI p.'Ch. A"adar, elementele ilire –<br />
în lexic "i în toponimie – s!au transmis vorbitorilor de dialecte sârbo!croate<br />
exclusiv pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic, lat<strong>in</strong> popular, dalmat. Cât prive"te arealul<br />
trac, cercet!rile arheologice d<strong>in</strong> ultimii ani – coroborate cu unele <strong>in</strong>forma#ii<br />
istorice d<strong>in</strong> antichitatea târzie – i!au condus pe cercet!torii bulgari la<br />
concluzia c!, în zonele izolate d<strong>in</strong> mun#ii Balcani, au persistat grupuri<br />
relativ compacte de traci, înc! neromaniza#i, pân! pr<strong>in</strong> sec. VI. *i unii<br />
arheologi români consider! c! grupuri relativ compacte de carpi au persistat<br />
în Moldova cel pu#<strong>in</strong> pân! în secolul V, poate chiar pân! pr<strong>in</strong> secolele VII–<br />
VIII (vezi discu#iile d<strong>in</strong> capitolul respectiv). Fi<strong>in</strong>d o chestiune de cercetare<br />
arheologic!, problemele vor trebui clarificate de speciali"tii în domeniu. D<strong>in</strong><br />
__________________________________________________________________<br />
124
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
punct de vedere l<strong>in</strong>gvistic, nu exist! deocamdat! argumente decisive,<br />
acceptate de majoritatea cercet!torilor, ce permit avansarea ideii c! bulgara<br />
ar perpetua elemente preslave împrumutate direct d<strong>in</strong> trac!, nu pr<strong>in</strong><br />
<strong>in</strong>termediar romanic (protoromânesc, Urrumänisch). Cu toate acestea,<br />
Duridanov (1960) consider! c! în bulgar! ar exista câteva antroponime de<br />
orig<strong>in</strong>e trac!, f!r! echivalent imediat în român! (vom reveni asupra acestei<br />
probleme în partea a doua a acestui capitol, dedicat! antroponimiei). Într!un<br />
studiu în care analizeaz! toponimul Plovdiv, Duridanov (1986: 27), cu<br />
argumente ce nu pot fi ignorate, sus#<strong>in</strong>e ferm ipoteza c! acest toponim s!a<br />
transmis limbii bulgare direct d<strong>in</strong> trac!.<br />
Indiferent îns! de rezultatele cercet!rilor viitoare, ce ar putea eventual<br />
identifica forme transmise d<strong>in</strong> trac! direct bulgarei ori sârbo!croatei –<br />
acceptând a"adar ipoteza lui Duridanov c! Plovdiv a fost transmis pr<strong>in</strong><br />
împrumut direct d<strong>in</strong>tr!o faz! tardiv! a tracei – se poate afirma c! majoritatea<br />
covâr"itoare a elementelor de substrat trac au fost transmise limbilor slave<br />
de sud pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic, vechi românesc. În cazul ilirei,<br />
transmiterea formelor s!a f!cut exclusiv pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic, deoarece<br />
ilirii au fost complet romaniza#i înc! d<strong>in</strong> secolul II p.'Ch. Este greu de admis<br />
c! scriitorii "i istoricii antichit!#ii târzii nu ar fi men#ionat în scrierile lor<br />
persisten#a ilirilor ca grup etnic, dac! ace"tia "i!ar mai fi p!strat limba "i<br />
obiceiurile dup! secolul II p.'Ch.<br />
În general, a"a cum am ar!tat mai sus, limbile vorbite cândva în<br />
sud!estul european au l!sat urme în lexic "i/sau în toponimie. Problema<br />
substraturilor este cont<strong>in</strong>u! în evolu#ia istoric!. Porn<strong>in</strong>d de la cel mai vechi<br />
strat l<strong>in</strong>gvistic identificabil, numit generic "i simplificator „mediteraneean”<br />
ori „pre!<strong>in</strong>do!european” (desigur, în lipsa unui termen mai exact), acesta s!a<br />
transmis pr<strong>in</strong> limbile nou ap!rute în urma <strong>in</strong>vaziilor <strong>in</strong>do!europene, în cazul<br />
nostru traca "i ilira, fi<strong>in</strong>d a"adar substratul (preie.) al acestor limbi. La<br />
rândul lor, dup! romanizare, traca "i ilira reprez<strong>in</strong>t! substratul romanit!#ii<br />
r!s!ritene, reprezentat! de român! "i de dalmat!. În sfâr"it, dup!<br />
expansiunea slav!, fazele timpurii ale românei "i ale dalmatei reprez<strong>in</strong>t!<br />
__________________________________________________________________<br />
125
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
substratul limbilor slave de sud. Altfel spus, <strong>in</strong>diferent de orig<strong>in</strong>ea unui<br />
cuvânt ori a unui toponim preslav, acesta a fost transmis limbilor slave de<br />
sud pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic, #<strong>in</strong>ând totu"i seama de observa#iile de mai sus<br />
priv<strong>in</strong>d posibilitatea ca unele forme trace s! fi fost transmise direct bulgarei.<br />
În lum<strong>in</strong>a acestor date, se poate afirma c! româna este idiomul romanic cu<br />
substrat trac sau traco!dac, în timp ce dalmata era un idiom romanic cu<br />
substrat ilir.<br />
O privire de ansamblu<br />
Analiza comparativ!etimologic! a toponimelor preslave d<strong>in</strong> Pen<strong>in</strong>sula<br />
Balcanic! "i d<strong>in</strong> <strong>in</strong>sulele adriatice ne permite s! facem câteva aprecieri<br />
generale.<br />
Întreaga hidronimie major! este nu numai preslav!, ci "i preroman!,<br />
trac! "i/sau ilir!. Unele forme sunt explicabile pr<strong>in</strong> vocabularul comun<br />
<strong>in</strong>do!european, altele admit o explica#ie pr<strong>in</strong> a"a!numitul fond<br />
„mediteranean”, pre!<strong>in</strong>do!european. Deoarece regiunile str!b!tute de aceste<br />
cursuri de ap! au fost locuite d<strong>in</strong> preistorie, fi<strong>in</strong>d a"adar "i zone cu o<br />
anumit! importan#! economic!, datele confirm! întru totul pr<strong>in</strong>cipiul 6<br />
prezentat mai sus.<br />
Cu o s<strong>in</strong>gur! excep#ie, numele <strong>in</strong>sulei Veli Otok, sunt preslave – ilire<br />
sau romanice – sau, în orice caz, neslave, de orig<strong>in</strong>e italian! (vene#ian!)<br />
numele <strong>in</strong>sulelor de!a lungul litoralului adriatic al Croa#iei.<br />
Sunt preslave "i preromane (trace "i/sau ilire) câteva hidronime ce se<br />
refer! la afluen#i ai cursurilor pr<strong>in</strong>cipale. Sunt de asemenea preslave,<br />
traco!ilire sau romanice, câteva toponime "i oronime.<br />
Sunt preslave, de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>! popular! câteva hidronime "i toponime.<br />
Distribu#ia este <strong>in</strong>egal!. În arealul cont<strong>in</strong>ental, elementele romanice sunt<br />
relativ rare. În schimb, acestea sunt frecvente în toponimia <strong>in</strong>sulelor adriatice,<br />
mai ales în grupul nordic, kvarnerian. (Vezi mai jos, Lexiconul B).<br />
__________________________________________________________________<br />
126
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
În arealul cont<strong>in</strong>ental, mai ales în Bulgaria "i în Serbia, sunt<br />
numeroase toponime de orig<strong>in</strong>e româneasc!. Pe #!rmul adriatic "i în <strong>in</strong>sulele<br />
adriatice exist! numeroase toponime de orig<strong>in</strong>e dalmat! "i italian!<br />
(vene#ian!). Acestea nu constituie tema tezei noastre. Le!am am<strong>in</strong>tit pe<br />
alocuri, atunci când refer<strong>in</strong>#a clarific! un anume context al analizei<br />
comparativ!etimologice.<br />
Lexiconul toponimic. <strong>Pre</strong>mise<br />
În alc!tuirea unui lexicon toponimic al elementelor preslave d<strong>in</strong> bulgar!,<br />
macedonean!, sârb!!croat! "i sloven! am avut la dispozi#ie câteva lucr!ri.<br />
Astfel, toponimia preslav! d<strong>in</strong> Bulgaria a fost analizat! de Duridanov (1952,<br />
1975) "i de Georgiev (1960 a); pentru Macedonia, exist! studiul lui Duridanov<br />
(1975) dedicat hidronimiei Vardarului. Toponimia preslav! d<strong>in</strong> arealul<br />
sârbo!croat a fost studiat! de Skok (1950), lucrare de refer<strong>in</strong>#!, dedicat!<br />
<strong>in</strong>sulelor d<strong>in</strong> Marea Adriatic!; câteva toponime majore d<strong>in</strong> acela"i areal sunt<br />
analizate de autor în dic#ionarul etimologic al limbii sârbe!croate (Skok<br />
1971!1974). Dickenmann (1939) a studiat hidronomia baz<strong>in</strong>ului Vardarului,<br />
dar lucrarea sa analizeaz! pu#<strong>in</strong>e relicte preslave. Pentru Slovenia, cercet!torul<br />
are acum la dispozi#ie câteva studii fundamentale datorate lui Bezlaj (1956–<br />
1961, 1961, 1969). Kiss (1980) a întocmit un dic#ionar ce înregistreaz!<br />
toponimia major! a lumii, Europa ocupând un loc central. Popovi) (1960: 173<br />
sq.) discut! hidronimia major! sud!slav!, ajungând la concluzia c! aceasta este<br />
preslav! 4 . Extrem de util! în analiza comparat! a toponimelor (mai ales a<br />
hidronimelor) d<strong>in</strong> sud!estul european este lucrarea datorat! cercet!torului<br />
timi"orean Vasile Fr!#il! (1987).<br />
Cele dou! liste toponimice ce le propunem în cont<strong>in</strong>uare reprez<strong>in</strong>t!<br />
prima încercare de a s<strong>in</strong>tetiza ansamblul datelor referitoare la limbile slave<br />
4<br />
Ke<strong>in</strong> Wunder, daß alle wichtigen Flüße <strong>in</strong> diesem Raum nicht slavische, sondern<br />
<strong>in</strong> der Regel vorslavische Namen s<strong>in</strong>d. (Nu este de mirare c! toate hidronimele d<strong>in</strong><br />
aceast! regiune nu sunt de orig<strong>in</strong>e slav! ci – de regul! – de orig<strong>in</strong>e preslav!).<br />
__________________________________________________________________<br />
127
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
de sud. Fi<strong>in</strong>d o abordare ce aspir! s! analizeze comparativ date publicate<br />
pân! acum în lucr!ri dedicate unor #!ri sau unor regiuni limitate (Bulgaria,<br />
Macedonia, Serbia, Croa#ia, <strong>in</strong>sulele d<strong>in</strong> Marea Adriatic!, Slovenia), ne!am<br />
concentrat aten#ia mai ales asupra toponimiei majore, neocol<strong>in</strong>d îns!<br />
numeroase toponime m<strong>in</strong>ore, relevante demersului nostru, în special<br />
respectând pr<strong>in</strong>cipiul repetabilit!#ii am<strong>in</strong>tit mai sus. În acest scop, am avut<br />
la dispozi#ie studiile datorate l<strong>in</strong>gvi"tilor Kiss, Bezlaj, Duridanov, Georgiev<br />
"i Skok. Pentru a evita refer<strong>in</strong>#ele repetate la ace"ti autori în textul<br />
lexiconului, nu i!am men#ionat decât atunci când exist! explica#ii divergente<br />
pentru un toponim. Am men#ionat îns!, în fiecare caz în parte, alte studii<br />
relevante formei respective. A"adar, pentru a încerca o delimitare a<br />
materialului, am întocmit dou! liste toponime. Lexiconul A cupr<strong>in</strong>de<br />
toponimele d<strong>in</strong> arealul cont<strong>in</strong>ental balcanic, iar Lexiconul B prez<strong>in</strong>t!<br />
toponimia preslav! d<strong>in</strong> <strong>in</strong>sulele adriatice.<br />
În al doilea rând, în conformitate cu tema de cercetare, vom discuta<br />
toponimele preslave, a"adar toponimele ce admit o explica#ie pr<strong>in</strong> trac! sau<br />
pr<strong>in</strong> ilir! precum "i pr<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a popular! vorbit! la nivelul secolelor V–VII,<br />
îna<strong>in</strong>te "i imediat dup! migrarea grupurilor slave, respectiv începând cu a<br />
doua jum!tate a secolului VI. Este faza cea mai veche de trecere de la lat<strong>in</strong>a<br />
popular!, vorbit! în antichitatea târzie, la fazele cele mai vechi ale limbii<br />
române "i ale dalmatei. A"a cum am ar!tat mai sus, secolul VI p. Ch. este o<br />
dat! conven#ional!, util! totu"i oric!rei analize etimologice. De altfel, Skok<br />
"i al#i autori au propus aceea"i dat! conven#ional! pentru a delimita ceea ce<br />
numim element preslav de ceea ce s!ar putea numi element contemporan<br />
etnogenezei sud!est europene. În <strong>in</strong>tervalul secolelor VI–X, a avut loc<br />
procesul etnogenezei sud!est europene ("i europene în general). Totu"i,<br />
pentru a subl<strong>in</strong>ia cont<strong>in</strong>uitatea de habitat "i rela#iile d<strong>in</strong>tre slavi "i popula#iile<br />
antice romanizate (românii "i dalma#ii, respectiv tracii romaniza#i "i ilirii<br />
romaniza#i) am f!cut uneori referiri la <strong>in</strong>fluen#e romanice mai târzii:<br />
române"ti în arealul balcanic pen<strong>in</strong>sular (care at<strong>in</strong>g îns! "i <strong>in</strong>sulele<br />
adriatice), dalmate "i vene#iene în <strong>in</strong>sulele adriatice.<br />
__________________________________________________________________<br />
128
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Listele toponimice A "i B pe care le!am întocmit nu sunt "i nici nu pot<br />
fi exhaustive. Este totu"i prima încercare de a privi ansamblul toponimiei<br />
preslave d<strong>in</strong> sud!estul european "i poate constitui un punct de plecare pentru<br />
întocmirea unui lexicon toponimic amplu, care s! prez<strong>in</strong>te ansamblul<br />
elementelor de substrat traco!ilir. <strong>Pre</strong>ciz!m de asemenea c! am folosit<br />
s<strong>in</strong>tagmele traco!ilir sau trac "i/sau ilir atunci când toponimul respectiv se<br />
afl! în zona de <strong>in</strong>terferen#! traco!ilir!, în Macedonia "i în Bosnia, în baz<strong>in</strong>ul<br />
Dr<strong>in</strong>ei. Posibile <strong>in</strong>fluen#e celtice apar în Slovenia 5 .<br />
Problemele legate de antroponimia preslav! vor fi discutate în ultima<br />
parte a acestui capitol.<br />
Lexicon A. Toponimele preslave d<strong>in</strong> Pen<strong>in</strong>sula Balcanic#<br />
Aborna, afluent al râului Nadi+a, Slovenia. Cu siguran#! preslav (illir),<br />
d<strong>in</strong>tr!o form! *Abarna (cf. ill. Abarnos) sau *Aborna, Alburna, Albruna, cf.<br />
antic Albarna > Aubarne (Fran#a). Radicalul *ab!, *alb! este posibil preie.<br />
(Bezlaj).<br />
Abrnca, afluent al râului Reka, Slovenia. Explicat d<strong>in</strong> *Apnarica <<br />
preslav (ill.) apno < ie. *ap! ‘ap!’.<br />
Ada, NFl, afluent al Tisei la frontiera ungaro!sârb!. S!a încercat a se<br />
explica acest hidronim pr<strong>in</strong> s.!cr. ada < tc. ada ‘<strong>in</strong>sul!’. Cu toate acestea,<br />
exist! alte hidronime înrudite, unde aceast! explica#ie nu poate fi admis!, de<br />
exemplu Adda (Lombardia) < lat. Adua (cf. av. adu ‘curs de ap!’); Adour<br />
(sudul Fran#ei) < lat. Aturus, ultimul de orig<strong>in</strong>e probabil celtic! etc. Într!o<br />
asemenea perspectiv!, explica#ia pr<strong>in</strong> turc! nu rezist! unei analize de am!nunt.<br />
Ajtos, NL, câmpia golfului Burgas, azi Bulgaria; < lat. Aetos, grafie<br />
pentru un element autohton tr.!d.<br />
5<br />
Problema celtismelor în sud!estul european, <strong>in</strong>clusiv în limba român!, este<br />
complex! "i, dat fi<strong>in</strong>d faptul c! nu exist! nici o catedr! de celtologie în aceast!<br />
parte a <strong>Europe</strong>i, nu va putea fi analizat! corespunz!tor în anii ce v<strong>in</strong>.<br />
__________________________________________________________________<br />
129
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Algunja, NL; Algun$tica, NFl, Macedonia. <strong>Pre</strong>slav tracic, cf. lat. alga, lit.<br />
alksna ‘mla"t<strong>in</strong>!’, NFl lit. Alga. Forma trac! reconstituit! este *Alg!on<br />
(Duridanov 1975: 131).<br />
Arbe%, de asemenea Rbe%, afluent al râului Nadi+a, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav<br />
Arba, Arva, cf. it. Erbezzo < lat. *herbidia < herba. În teritoriul sloven, poate fi<br />
un hidronim illir, mai întâi transmis popula#iei romanizate, fie un hidronim de<br />
orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>!. Cum radicalul hidronimic ar! apare "i în alte cazuri, încl<strong>in</strong>!m spre<br />
ipoteza unui hidronim illir (similar la Bezlaj). Cf. Arda, Dunav(a), Rab.<br />
Ar%ar, NL (Moesia Sup., azi în Bulgaria), NFl < Ad Ratiaria(m) (d<strong>in</strong> ratis<br />
‘plut!’).<br />
Arda, NFl, Bulgaria, afluent al Maricei. Tracic, d<strong>in</strong>tr!un radical ie. înrudit<br />
cu v.<strong>in</strong>d. árdati ‘a curge’, gr. ardo ‘a v!rsa’ sau preie., radical *AR! (analizat de<br />
Chantra<strong>in</strong>e 1950: 56 sq.). Vezi "i Hristov (1964: 123).<br />
Av$%ek, afluent al râului So$a, Slovenia, regiunea Av$e. Frl. Ause, Ausa, it.<br />
Aussa, antic Alsa, numele unui curs în delta râului So$a. <strong>Pre</strong>slav, illir, eventual<br />
celtic.<br />
Ba%, Ba%ka, NR, Serbia < rom. baci, autohton tr!d., eventual pr<strong>in</strong><br />
<strong>in</strong>termediar maghiar, bács, care este împrumut d<strong>in</strong> român!. *i în Slovenia<br />
exist! câteva localit!#i Ba%, Ba%a, de asemeni considerate preslave (Bezlaj<br />
1961 "i 1969). Pentru teritoriul sloven, este dificil de admis orig<strong>in</strong>ea<br />
româneasc! d<strong>in</strong> baci, fi<strong>in</strong>d de presupus perpetuarea unui element autohton ilir,<br />
ceea ce conduce la ipoteza c! acest cuvânt era de larg! r!spândire în substratul<br />
traco!ilir. În acest sens, cf. NP tr. Bats<strong>in</strong>is, f. (De$ev 1957: 46) "i NP ill. Bato,<br />
m., Bat<strong>in</strong>a, f. (Russu 1969: 175). Vezi "i discu#iile d<strong>in</strong> capitolul dedicat<br />
termenilor referitori la rela#iile sociale. Cf. forma urm!toare.<br />
Ba%a, afluent al cursurilor Idrjica!So$a, Slovenia. Cu siguran#! preslav<br />
(Bezlaj). Denumiri asem!n!toare, de asemenea în Slovenia: Ba%ica, un izvor;<br />
Ba%ki Potok, NFl, afluent al Mirnei. Cf. numele precedent "i rom. baci.<br />
Bader, NL, Macedonia, lâng! Skopje. Antic Bederiana, grafie pentru un<br />
toponim tracic (Duridanov 1975: 19; Franck 1932: 6). Cf. NP tr.!d. Bedarus,<br />
Baedarus.<br />
__________________________________________________________________<br />
130
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Badica, NFl, Slovenia, afluent al râului Rabojesca. Cf. rom. bade,<br />
b!di#!. Considerat neclar de Bezlaj, probabil preslav. Cum leg!tura cu rom.<br />
bade este evident!, se pune întrebarea dac! este vorba de un element<br />
protoromânesc în arealul sloven sau dac! un cuvânt apropiat "i înrudit cu rom.<br />
bade va fi existat "i în illir!. Cf. Ba$, Ba$a, supra.<br />
Baniski Lom, NFl, Bulgaria, afluent al cursului Rusenski Lom. Sens:<br />
‘Lomul Banului’; ban este element autohton traco!dac, discutat în capitolul<br />
dedicat structurii sociale sud!est europene, iar Lom de asemenea relict<br />
toponimic (vezi mai jos, s.v. Lom). Cf. Banja Luka, <strong>in</strong>fra.<br />
Banj, NFl, afluent al Lah<strong>in</strong>jei, Slovenia. Hidronimele "i toponimele cu<br />
radical ban! sunt neclare, cf. NL Bane "i rela#ia cu ban ‘conduc!tor<br />
local’ (explica#ia lui Bezlaj). Ban a fost analizat de noi în capitolul dedicat<br />
structurii sociale sud!est europene, considerându!l de orig<strong>in</strong>e autohton! tr.!d.<br />
Nu este exclus ca "i illira s! fi avut un cuvânt asem!n!tor, înrudit cu formele<br />
române"ti "i sud!slave. Cf. cuvântul urm!tor.<br />
Banja Luka, NL, Bosnia; ‘Lunca Banului’. Luka este element slav; ban<br />
este element preslav, tr.!d., în s.!cr. pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar românesc. Cuvântul îl<br />
discut!m pe larg în capitolul dedicat termenilor priv<strong>in</strong>d rela#iile sociale. Vezi<br />
supra Baniski Lom, Banj.<br />
Bar, NL, port în Muntenegru ! lat. Barium. Cf. NL Bari (Italia) ! lat.<br />
Barium. În ambele cazuri, toponimele sunt de orig<strong>in</strong>e ilir!.<br />
Barba%<strong>in</strong>a, NFl, afluent al Vipavei, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, cf. antic<br />
Barbanna > fr. Barbanne. În arealul sloven, este de presupus un element illir,<br />
probabil un radical *barb! ‘noroi, mocirl!’ (Bezlaj).<br />
Bared<strong>in</strong>e, NFl, afluent al cursului superior al Mirnei, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav<br />
"i preroman, veneto!illir *barradjo!, cu sens neclar, probabil un radical înrudit<br />
cu cel al formelor Bar, Barba$<strong>in</strong>a (supra) "i cu forma urm!toare.<br />
Barman, NFl, afluent al cursului Rezijanska Bela, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav,<br />
illir *borm! ‘izvor’ (Bezlaj).<br />
__________________________________________________________________<br />
131
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Batava, NFl, afluent al cursului superior al râului Ba$a, la Podbrd,<br />
Slovenia. <strong>Pre</strong>slav "i preroman, cf. Batavi, Batavia, Patavium (azi Padua).<br />
Bate, NL, Slovenia, la frontiera cu Italia. <strong>Pre</strong>slav, ilir, cf. NPp Veneti,<br />
Venedi "i alb. vend, vënd ‘loc, localitate’, NL ill. Avendona (Bezlaj 1961: 151).<br />
Batuje, NL, Slovenia, Ajdov,$<strong>in</strong>a. Antic Batavia. (Bezlaj 1969: 25). Cf.<br />
NFl Batava, supra.<br />
Be%ej, NL în regiunea Ba$ka; înrudit cu acesta d<strong>in</strong> urm!, vezi discu#ia<br />
sub Ba$, Ba$ka.<br />
Bled, NL, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav *peld!, *beld!, ilir sau celtic, sens neclar<br />
(Ramov! 1936: 26).<br />
Bojana, NL, în apropiere de Sofia ! lat. pop. *boiana acqua (clasic<br />
boviana acqua) ‘apa (ad!p!toarea) vitelor’; tot d<strong>in</strong> acela"i etimon, direct ori<br />
pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar românesc, este explicat "i NL Bojana, în Vito,a, Bulgaria<br />
(BER 1, 71: „preslav lat<strong>in</strong> popular sau românesc”). Pe de alt! parte, NFl<br />
Bojana, care izvor!"te d<strong>in</strong> lacul Skadar v!rsându!se în Marea Adriatic!, este<br />
numit în albanez! Bunë (gheg) < *Buanë. Atestare antic!: Livia Barbenna.<br />
Porn<strong>in</strong>d de la atestarea antic!, Skok (1: 183) explic! forma modern! pr<strong>in</strong>tr!o<br />
serie de evolu#ii fonetice, astfel: (1) o disimilare r!n > !n; (2) !enna > !anna;<br />
(3) c!derea lui b <strong>in</strong>tervocalic, ca în român! "i în albanez!; (4) a > o. A"adar,<br />
evolu#ia fonetic! ar fi: Barbenna > *Babanna > *Baiana > Bojana. Situa#ia se<br />
complic! "i mai mult dac! punem în ecua#ie antroponimele bulg!re"ti Bojan<br />
(a), considerate derivate d<strong>in</strong> radicalul boj! ‘lupt!’ (BER 1: 71). Toponimehidronime<br />
"i antroponime de tip Bojan, Bojana sunt atestate în întreg arealul<br />
sud!slav (cf. "i NL slv. Bojanci, Bojanja vas, Bojanji vrh), precum "i în<br />
România, NL Boian (jud. Cluj "i Sibiu) "i Boianu Mare (Bihor, absente la<br />
Iordan 1963) precum "i Boi#a (Hunedoara, Sibiu), dar "i Boura (Suceava),<br />
Boureni (Dolj, Ia"i). Pentru arealul românesc, este admisibil! derivarea d<strong>in</strong><br />
*bovus (clasic bos, bovis), respectiv d<strong>in</strong> bobulus > bour. Este dificil de spus<br />
dac! toate toponimele sud!slave de tip Bojan(a) se pot explica ca derivate d<strong>in</strong><br />
*bovus (bos, bovis). A"a cum am ar!tat, pentru hidronimul de la frontiera<br />
__________________________________________________________________<br />
132
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
croato!albanez!, Skok propune o transmisie direct! d<strong>in</strong>tr!un hidronim preslav<br />
ilir. Pe de alt! parte, toponimele de acest tip se <strong>in</strong>terfereaz!, la nivelul<br />
etimologiei populare, cu toponimele derivate d<strong>in</strong> boj% ‘lupt!’, atestate pe întreg<br />
arealul slav (&milauer 1970: 40) "i în România, cum este cazul toponimului<br />
Bo<strong>in</strong>a (Cara"). Cercet!rile mai noi par a resp<strong>in</strong>ge ipoteza lui Mareti) (1886: II,<br />
89), care consider! c! NP s.!cr. Bojan ar fi un hipocoristic de la Bogoslav,<br />
Borislav etc. În ansamblu, trebuie analizat fiecare caz în parte, #<strong>in</strong>ând seama de<br />
<strong>in</strong>terferen#ele posibile. Consider!m c! "i hidronimul analizat de Skok a suferit<br />
o <strong>in</strong>terferen#!!adaptare, la nivelul popular. Cf. "i NL Bujan, în Tropoja,<br />
Albania. Împotriva explica#iei lui Skok se poate <strong>in</strong>voca "i Barba$<strong>in</strong>a (supra).<br />
Pentru situa#ia radicalului boi! în onomastica româneasc!, vezi "i<br />
Constant<strong>in</strong>escu 1963: 24 "i 207 "i Iordan 1963: 387, 440, 450. Situa#ia<br />
radicalului bov<strong>in</strong>us (< bos) în lat<strong>in</strong>a popular! este reflectat! în REW 110/1247.<br />
În ansamblu, se poate afirma c! toponimele cu radical boj! în limbile sud!slave<br />
reflect! atât o <strong>in</strong>fluen#! veche romanic! (protoromâneasc!), cât "i, posibil,<br />
adaptarea unui radical preslav ilir (cazul analizat de Skok); de asemenea, este<br />
posibil! <strong>in</strong>terferen#a cu radicalul slav boj! ‘lupt!’.<br />
Bojanci (-rnomelj), Bojanja vas (Metlika), Bojanji vrh (Grosuplje),<br />
NL, Slovenia. Vezi discu#ia s.v. Bojana<br />
Bosna, NFl, NR ! lat. med. Bosnia, reflectând un element autohton (ilir<br />
sau tracic) d<strong>in</strong> ie. *bhog& !‘pârâu, ap! curg!toare’, cf. gm. Bach ‘mla"t<strong>in</strong>!’.<br />
Bosut, NL, Pann. Inf. < (Ad) Bas(s)ante (vezi "i Skok 1917: 133, n. 23).<br />
Bra%ana, NFl, afluent al Mirnei în Istria, Slovenia. Cert preslav, fie<br />
relict preroman (illir), fie antroponim roman. Cf. antic Brattia, Bratia (Bezlaj)<br />
"i NI Bra$, în Lex. B.<br />
Bregalnica, NFl, afluent al Vardarului. Antic Astibos. Hidronimul este<br />
derivat d<strong>in</strong> NL Bargala, pe malurile Bregalnicei, autohton preslav tracic, ie.<br />
*bhergh! ‘în!l#ime, munte’, cu adaptare fonetic! dup! sl. br'g(‘munte’.<br />
Bregana, NFl, afluent al Savei, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, cf. Brege, NFl<br />
(Baden), ill. Berg<strong>in</strong>ium, celtic *briga ‘munte, deal’ (Bezlaj).<br />
__________________________________________________________________<br />
133
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Brenta, cascad! a râului Volarnica, Slovenia. Cert preslav, etimon<br />
neclar, cf. slv. brenta, cr. brenta, istr.!rom. brente ‘Butte’ (Bezlaj).<br />
Br<strong>in</strong>jek, izvor "i alte 13 nume topice de tip Br<strong>in</strong>je, Br<strong>in</strong>e în Slovenia<br />
"i în Croa#ia. Cert preslav "i relict preroman *br<strong>in</strong>a ‘juniperus’, frl. brene,<br />
brena (Bezlaj).<br />
Brioni, v.s.!cr. Brijúni, it. Brioni < lat. postclasic Brivona, de orig<strong>in</strong>e<br />
ilir!, f!r! etimologie clar!.<br />
Bri$e, NL, regiunea Zagorje, Slovenia; Bri$%e, NM, Slovenia. Oronimul<br />
este atestat în anul 888 p. Ch. în grafia lat<strong>in</strong>! medieval! Broxias. <strong>Pre</strong>slav,<br />
probabil illir *Broskja > *bry)$e > Bri)$e; pentru numele localit!#ii nu exist!<br />
atestare timpurie, dar trebuie considerat înrudit cu oronimul (Ramov, 1936: 36).<br />
Budva, NL (Muntenegru) < Buthua, Buthoe. Grafie antic! pentru un<br />
toponim autohton.<br />
Burgás, NL, Bulgaria; tc. Burgaz. Probabil d<strong>in</strong> gr. *+,-./ ‘turn’,<br />
înrudit cu NL Burgos (Spania). În ambele cazuri este presupus! o <strong>in</strong>fluen#!<br />
germanic!: *burgs ‘fort!rea#!’, gm. Burg ‘ora"’. Orig<strong>in</strong>e preslav! cert!, cu<br />
ezit!ri în ceea ce prive"te orig<strong>in</strong>ea germanic! a acestor cuv<strong>in</strong>te. Ar putea fi<br />
vorba de cuv<strong>in</strong>te p!strate <strong>in</strong>dependent în câteva areale l<strong>in</strong>gvistice.<br />
Buzet, v.s.!cr. Blzet, NL, Croa#ia. Antic Piquentum > romanic *pilgent!<br />
> sl. *b%lz0t( > Blzet, Buzet (Ramov! 1936: 31).<br />
Cavtat, cr., &edad, slv. (it. Ragusa Vecchia; antic Epidaurum), NL<br />
(litoralul adriatic) < civitatem (Civitas Epidauriensis)(Ramov! 1936: 34). Cf.<br />
rom. cetate (NL Cetate, Cetatea, în câteva zone ale României), alb. qytet<br />
‘ora"’.<br />
Celje, NL, Slovenia. Lat. Celeia, lat.m. Cilia. Cf. Kilia, NL, Bulgaria "i<br />
Chilia, un bra# al Dun!rii.<br />
Cerej, NFl, afluent al râului Koren, Slovenia. Lat. cerasus ‘cire"’.<br />
Cèt<strong>in</strong>je, NL, Muntenegru. Considerat derivat d<strong>in</strong>tr!un hidronim *Cet<strong>in</strong>a,<br />
înrudit cu un alt NFl Cèt<strong>in</strong>a, râu ce se vars! în Marea Adriatic! lâng! Omi,.<br />
<strong>Pre</strong>lat<strong>in</strong>, probabil ilir, etimologie neclar!.<br />
__________________________________________________________________<br />
134
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Cib#r, NFl, NL: Gorni Cib!r, Dolni Cib!r pe râul Cibrica, afluent al<br />
Dun!rii. Antic Cebrus, grafie greac! 123,./. (Vezi "i Papazoglu 1969: 60).<br />
&adra, NFl, afluent al cursului Tolm<strong>in</strong>ka, Slovenia. Probabil d<strong>in</strong> lat.<br />
cataracta, cu evolu#ia lat. c > slv. $ "i sonorizarea t > d.<br />
Cuculka, NFl, baz<strong>in</strong>ul Vardarului, Macedonia. NM Cucula, regiunea<br />
Veles, Macedonia. Probabil preslav tracic sau împrumutat d<strong>in</strong> arom. #u#ulc!<br />
‘pisc, vârf’ (Duridanov 1975: 109).<br />
Dalmacija, NR ! lat. Dalmatia (NR), NPp Dalmatae, Delmatae. Alte<br />
discu#ii în <strong>Paliga</strong> 1988 a. Este un probabil relict preie. Forma modern! este<br />
livresc!. Cf. Duvno "i Glamo$.<br />
Dav%a, Dav$ki potok, NFL, afluent al cursului Sel!ka Sora. Înrudit<br />
probabil cu NL Av$e în So!ka dol<strong>in</strong>a; d! <strong>in</strong>i#ial se explic! pr<strong>in</strong> derivarea întâlnit!<br />
"i în alte cazuri în friulan!, de exemplu frl. Damar < Ad Amar, Delés < Ad<br />
Alesso, Deveà < Aveaco, Darte < Arte etc. Vezi alte discu#ii s.v. Av)$ek, supra.<br />
Djovlenska ('ev<strong>in</strong>ska) reka, NFl, Bulgaria, afluent al cursului V!$a,<br />
lâng! Dev<strong>in</strong>; vechiul nume al acestei localit!#i era 'ovlen (Djovlen). <strong>Pre</strong>slav<br />
tracic, neatestat în antichitate, d<strong>in</strong>tr!un radical ie. *dhew<strong>in</strong>a ‘izvor, curs de<br />
ap!’, cf. gm. Tau, eng. dew ‘condens’.<br />
Dramlje, Dramlja, NFl, Slovenia. Vezi s.v. Drani$a.<br />
Drani%a, NFl, afluent al Bregalnicei, Macedonia. <strong>Pre</strong>slav tracic, cf. NFl<br />
antic Dramatica, NR Drama (Macedonia antic!). Cf. NFl pol. Drama, baz<strong>in</strong>ul<br />
Oderului, radical ie. *drem! ‘a merge, a fugi; drum’, gr. dromos. Cf. NFl slv.<br />
Dramlje, Dramlja (Duridanov 1975: 169). Cf. Drava, Dreta, Dr<strong>in</strong>a.<br />
Drava, NFl (s.!cr., slv.), afluent al Dun!rii. Antic: lat. Dravos, Dravus,<br />
gr. 4,5+./, de orig<strong>in</strong>e ilir! sau traco!dac!, ie. *drowos ‘ap! curg!toare’. Cf.<br />
Dreta, Dr<strong>in</strong>a.<br />
Dreta, NFl, afluent al Sav<strong>in</strong>jei, Slovenia. Neclar, probabil înrudit cu NFl<br />
cr. Dretulja. Formele d<strong>in</strong> sloven! cu sufix !ija (Litija, Medija) sunt preslave.<br />
__________________________________________________________________<br />
135
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Cf. NFl slc. Drietoma, Drietomica, de asemeni preslave; sufixul !oma este de<br />
asemenea preslav, cf. sufixul celtic !amo, !ama. Asemenea forme topice sunt,<br />
în general, relicte preslave (Bezlaj).<br />
Dr<strong>in</strong>a, NFl, la frontiera d<strong>in</strong>tre Bosnia "i Serbia; în antichitate, reprezenta<br />
frontiera d<strong>in</strong>tre traci "i illiri. Lat. Dr<strong>in</strong>us, gr. 4,6789 < ilir "i/sau trac. Un alt<br />
râu Dr<strong>in</strong>, art. Dr<strong>in</strong>i curge în Albania, în sens opus Dr<strong>in</strong>ei. *i pe acesta d<strong>in</strong><br />
urm! lat<strong>in</strong>ii îl grafiau Dr<strong>in</strong>us. Ambele sunt coradicale cu Drava < ie. *drowos<br />
‘ap!, curs de ap!’.<br />
Dr<strong>in</strong>ja%a, NL (confluen#a Dr<strong>in</strong>ei "i Zadarului) < Ad Dr<strong>in</strong>um. Cf. Dr<strong>in</strong>a.<br />
Dunav (s.!cr), Dunava (b.), Dunaj (în celelalte limbi slave; în sloven! are<br />
sensul ‘Viena’, pentru hidronim folos<strong>in</strong>du!se forma livresc! Donava); rom.<br />
Dun#re(a), mag. Duna. În antichitate, lat<strong>in</strong>ii foloseau grafia Danuvius,<br />
Danubius, iar grecii grafia #$%&'(. Grafia lat<strong>in</strong>! nota, probabil, o form! auzit! la<br />
cel#i. Româna perpetueaz! o form! compus! de tip *D)n!ar!, elementul ar fi<strong>in</strong>d<br />
atestat "i în cazul altor hidronime "i toponime europene, de exemplu NFl Aar,<br />
Aare, NL Aarhus (port în Danemarca), v. dan. aar ‘râu’. În român!, hidronimul<br />
este – f!r! îndoial! – transmis direct d<strong>in</strong> tr.!d., deoarece nici un alt idiom nu<br />
p!streaz! forma compus!. De asemenea, formele pun o <strong>in</strong>teresant! problem! de<br />
evolu#ie fonetic!: tr.!d. : > rom. u. O situa#ie asem!n!toare se întâlne"te în cazul<br />
hidronimului Mure" fa#! de b. Marica (vezi discu#ia sub Marica). Fenomenul<br />
fonetic tr.!d. : > rom. u este specific numai elementelor autohtone. Formele<br />
slave, f!r! excep#ie, reflect! un împrumut d<strong>in</strong> protoromân!, dup! încheierea<br />
tratamentului : > u (alte discu#ii, cu exemple, în capitolul dedicat foneticii), dar<br />
nu forma compus! cu !ar!, specific! românei, ci o alt! form!, dialectal!, *Duna!.<br />
Cf. NP rom. Dun!, probabil un echivalent, <strong>in</strong>i#ial dialectal, pentru NP<br />
Dun!reanu. Tratamentul fonetic tr. : > rom. u nu poate fi explicat pr<strong>in</strong><br />
<strong>in</strong>termediar slav ori maghiar. (Alte discu#ii în capitolul dedicat foneticii).<br />
Duvno, NL, coasta dalmat!. Antic Delm<strong>in</strong>ium. Toponimul este probabil<br />
coradical cu Dalmacija "i cu Glamo$ (Skok 1917: 128).<br />
__________________________________________________________________<br />
136
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Erma, NFl, Bulgaria; dou! cursuri cu acest nume. Tracic, neatestat în<br />
antichitate, dar cu paralele antice, de exemplu NFl Hermos, Ermos (Grecia,<br />
Frigia "i Moesia), posibil ie. *sermo!s, cu evolu#ia s > h, specific! limbii<br />
grece"ti (Georgiev 1960 a: 53) sau un alt etimon, posibil preie., radical *AR!,<br />
*ER!, analizat de Chantra<strong>in</strong>e (1950: 56 sq.). Vezi "i Hristov (1964: 193).<br />
Et#r (numele cursului superior), Jantra (numele cursului <strong>in</strong>ferior), NFl,<br />
Bulgaria. Tracic, antic ;,89, Latris, Latron. Etimon neclar<br />
(Georgiev 1960 a: 30!31).<br />
Fru$ka Gora, NM, zona Srem < lat. Franca (villa), v.sl. frog(<br />
‘franc’ (lat. Francus > rom. frânc). Fru)ka Gora înseamn! ‘muntele frâncilor’,<br />
cu traducerea (calchierea) celui de al doilea element. Oronimul trebuie pus în<br />
leg!tur! cu r!zboaiele purtate de Carol cel Mare în Europa Central!. Numele<br />
antic era Almus, de orig<strong>in</strong>e ilir!.<br />
Gabernica, NFl, afluent al Savei, Slovenia. Înrudit cu gâber, gáber<br />
‘carpen’. Numai în Slovenia, sunt circa 60 de r!d!c<strong>in</strong>i topice cu acest etimon<br />
de orig<strong>in</strong>e preslav!, cf. mac. antic grabion ‘bucat!, lemn de stejar’, neoepirot<br />
grabos, NPp ill. Grabaei, dalmat Gravosium < ill. *grab! ‘stejar’ < ie.<br />
*grebh!, *gerebh!, în denumiri de plante "i de copaci.<br />
Galjevica, NFl, afluent al Ljubljanicei, Slovenia. Probabil d<strong>in</strong> lat. Gallus.<br />
În general, numele cu radical gal! sunt neclare, probabil toate preslave (Bezlaj).<br />
German, NM, Macedonia "i NFl Germanska reka. <strong>Pre</strong>slav tracic<br />
*german! < ie. *g w hermo! ‘cald’, cf. NL Germisara (Geoagiu B!i), NL tr.<br />
Germania etc. (Duridanov 1975: 127!128). Cf. NL tr. Germania, Germanos,<br />
Germas (grafii diferite pentru aceea"i a"ezare), pe cursul superior al râului<br />
Strymon, precum "i un toponim omograf, azi Saparevska banja (De$ev 1957:<br />
102). Exist! "i o div<strong>in</strong>itate German la slavii de sud (vezi capitolul Termeni<br />
mitologici "i religio"i).<br />
German, NFl, vestul Bulgariei. <strong>Pre</strong>slav tracic, înrudit cu NM German, supra.<br />
Glamo%, NL, NR, Croa#ia. Vechi Dlamo%; atestat în anul 1078 sub<br />
forma Dlanoce < Dalmatia. Trecerea de la dl! la gl! este întâlnit! în dialectele<br />
__________________________________________________________________<br />
137
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
croate, de exemplu dlijeto > glijeto (s. dleto) ‘dalt!’ (Skok 1917: 128–129).<br />
Cf. Dalmacija "i Duvno.<br />
Glana, NFl (Car<strong>in</strong>tia, Slovenia), afluent al cursului Krka!Drava. Forma<br />
literar!, livresc!, este Gl<strong>in</strong>a. Atestat în anul 983: iuxta flumen Glana. <strong>Pre</strong>slav,<br />
având numeroase paralele în hidronimia european!: NFl Glan (Salzburg,<br />
Austria; sec. VIII: Glane); NFl Chiana (Etruria, Italia) < Glanis; Glan, numele<br />
unui izvor în Sco#ia; celtic *glano!s ‘lum<strong>in</strong>os, a lic!ri’ < ie. *glan!. Forma<br />
literar! Gl<strong>in</strong>a este <strong>in</strong>fluen#at!, pr<strong>in</strong> etimologie popular!, de gl<strong>in</strong>a ‘lut’, existând<br />
pe întreg arealul slav toponime tip Gl<strong>in</strong>a.<br />
Ib#r, NFl, Bulgaria. Denumirea cursului superior al Maricei; cursul<br />
<strong>in</strong>ferior se nume"te Poibrene. Antic *+&'(, Hebrus, numele Maricei de azi.<br />
Exist! alte hidronime asem!n!toare, tot de tip relict: Ibar, afluent al Moravei în<br />
Serbia; Ibr, afluent al cursului Teterev, Ucra<strong>in</strong>a, lîng! Kiev ("i aici, posibil tot<br />
tr.!d.). Radical ie. *eibhro!s ‘a curge, izvor’. Cf. NFl Ibru, România, reanalizat de<br />
Fr!#il! (1987: 118 sq.) tot d<strong>in</strong> perspectiva unui hidronim!relict traco!dac.<br />
Idrijca, NFl, afluent al cursului So$a, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, preroman, cf.<br />
NSt Idrie, NFl Idrica, NFl Itter, Euter (Germania).<br />
Ig, Iga, NFl, NL, Slovenia; câteva exemple. <strong>Pre</strong>slav "i preroman, f!r!<br />
etimon clar (Bezlaj). Cf. NM Igman (Bosnia).<br />
Isk#r, NFl, Bulgaria ! grafie antic! Skios, Oiskos, Iskos, reflectând o<br />
form! trac! < ie. *eis! ‘a curge, râu’. (Vezi "i Papazoglu 1969: 59).<br />
Jadran (s.!cr., slv.) ‘Marea Adriatic!’ < lat. (mare) Adriaticum. Se<br />
consider! c! numele antic al Adriaticii este înrudit cu NFl Adda (Lombardia),<br />
vezi supra s.v. Ada.<br />
Kapela, NM, Croa#ia < lat. capella.<br />
Katun, NL, Istria, Croa#ia < rom. c!tun (cf. alb. katun). Nu este exclus!<br />
perpetuarea unei forme preslave preluate d<strong>in</strong> substratul adriatic ilir, pr<strong>in</strong><br />
<strong>in</strong>termediar romanic de tip dalmat. Rom. c!tun "i formele sud!slave katun sunt<br />
analizate în capitolul dedicat term<strong>in</strong>ologiei sociale.<br />
__________________________________________________________________<br />
138
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Kerbovo, NL, Bulgaria, între Topolnica "i Smole!kata reka, reg.<br />
Pirdopsko. Probabil preslav tracic, cf. tr. 123,./, 1653,./. Explica#ia pr<strong>in</strong><br />
rom. cerb nu este plauzibil! (Zaimov 1959: 92 "i 184).<br />
Kilia, NL (Bulgaria) < Coelia. Cf. NL Kellai (Grecia) < Cellae. Cf.<br />
Celje, supra "i rom. Chilia, un bra# al Dun!rii.<br />
Klis, NL (în apropiere de Sol<strong>in</strong>, coasta adriatic!) < Clissa.<br />
Klju(ica, NFl, afluent al cursului Ziljica, Slovenia. D<strong>in</strong> lat. pop. clusus<br />
< claudere. Toponimele derivate de la aceast cuvânt lat<strong>in</strong> sunt foarte frecvente<br />
în limbile neolat<strong>in</strong>e, de exemplu it. Chioso, Chiusa, Chiusaforte. Cf. NL Cluj<br />
(<strong>Paliga</strong> 1992 a, cu bibliografia problemei).<br />
Kn<strong>in</strong>, NL, Croa#ia; v.cr. *T%n<strong>in</strong>( < T<strong>in</strong><strong>in</strong>ium. Etimon neclar, probabil<br />
grafie pentru un toponim autohton traco!ilir.<br />
Kobarid, NL, Slovenia, reg. Tolm<strong>in</strong>. Antic Caporetum (Bezlaj 1969: 25).<br />
Kodrjana, NFl, afluent al cursului Kozica!Arbe$, Slovenia. D<strong>in</strong> NP lat.<br />
Quadratus sau d<strong>in</strong> istroromân kodru ‘munte împ!durit’, rom. codru, alb. kodër<br />
(Bezlaj).<br />
Kokodiva, Kukudiva, NL, Bulgaria, la nord de Varna. Prima parte este<br />
neclar!; partea a doua a compusului reflect! tr.!d. deva, dava<br />
‘cetate’ (Duridanov 1986: 27 sq.). Cf. Plovdiv, <strong>in</strong>fra.<br />
Kokra, NFl, afluent al Savei, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, înrudit cu Krka. Cf. NFl<br />
gr. Korkoras.<br />
Kolpa, slv.; Kupa, s.!cr., NFl, afluent al Savei, Slovenia. Antic Kolapis,<br />
1.75?6/, 1.7.@. Prototip *Kol!ap!is, kol! fi<strong>in</strong>d de orig<strong>in</strong>e neclar! (probabil<br />
preie.), iar *ap! având sensul ‘ap!’ (Ramov, 1936: 25; Bezlaj 1956–1961).<br />
Koper, NL, Slovenia, port la Marea Adriatic! (it. Capo d’Istria) < lat.<br />
Capris, d<strong>in</strong> capra.<br />
Koro$ka,<br />
Koro$ko, NR, Slovenia, gm. Kärnten. Lat. Car<strong>in</strong>thia.<br />
R!d!c<strong>in</strong>a kar!, kor! este preslav!, de orig<strong>in</strong>e preie. Cf. Carpa#i, alb. karpë<br />
‘stânc!’.<br />
__________________________________________________________________<br />
139
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Kostol, Kostolac, câteva toponime în arealul sud!slav. Lat. castellum.<br />
(Trajanovski 1979: 10).<br />
Kotor, NL, Muntenegru, it. Cattaro < lat. Catera, Cathara, Cat(h)arum,<br />
de orig<strong>in</strong>e ilir!: ill. *katar! ‘cetate’; cf. s.!cr. kòtar ‘regiune’ (echivalent pentru<br />
srez).<br />
Krajna, NR, Croa#ia ! lat. Carnia, reflectând o denumire autohton!<br />
preslav!, illir!, de orig<strong>in</strong>e probabil preie., radical *kar! ‘piatr!, stânc!’; cf.<br />
Kranj, Koro)ka, Kràs. Asocierea cu sl. (u)krajiti este o etimologie popular! de<br />
tipul substitu#iei etimologice.<br />
Kranj, NL (Slovenia) < Carnium, Carnia (cf. Carsium > Hâr"ova, cu<br />
evolu#ia c/k > h, neexplicat! satisf!c!tor; considerat – cu argumente ce nu pot<br />
fi ignorate – toponim autohton traco!dac de Poghirc 1969: 360). Illir, cf. Kras,<br />
Koro)ka, Krajna.<br />
Krka, NFl (Treb<strong>in</strong>je) < Corcoras, Korkoras. Atestare în anul 799 p. Ch.:<br />
Corca. <strong>Pre</strong>slav, ilir, de orig<strong>in</strong>e preie. Cf. Koro)ka, Kranj, Krajna, Kras.<br />
(Bezlaj; Ramov, 1936: 25; vezi "i Skok 1917: 121).<br />
Kupa, vezi discu#ia s.v. Kolpa.<br />
Lab<strong>in</strong>, NL, la sud de Istria, Croa#ia < Albona; grafie lat<strong>in</strong>! pentru un<br />
toponim autohton ilir, de orig<strong>in</strong>e ie. sau preie. (vezi "i Skok 1917: 128).<br />
Labuta, Labota, Labotnica, NFl, afluent al Dravei în Slovenia. <strong>Pre</strong>slav,<br />
de orig<strong>in</strong>e probabil celtic!, albanto, albento ‘str!lucitor, lum<strong>in</strong>os’ < ie. *albh!.<br />
Asocia#ia cu labod, lavud ‘leb!d!’ este o etimologie popular! (substitu#ie<br />
etimologic!, cf. Ljubljana, <strong>in</strong>fra).<br />
Lanja, NFl, afluent al cursului Karnahta, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, cf. frl.<br />
Làgna, it. NFl Anio, Agno, Agnone. Asemenea numiri apar în Etruria,<br />
Lombardia, Vene#ia, Tirolul de sud, Latium, Campania etc. În Slovenia, poate<br />
fi <strong>in</strong>fluen#! friulan! sau un relict preslav.<br />
La$ta, NFl, afluent al So$ei, Slovenia. În Slovenia, mai sunt atestate alte<br />
denumiri de acest tip, de exemplu La)ta, La)te "i apelativul la)ta ‘lespede,<br />
__________________________________________________________________<br />
140
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
piatr!’; formele sunt înrudite cu forma nord!italic! lasta ‘lespede’, NL Lasta,<br />
Laste, Lasturo, NFl Lástego. Cf. basc arlasta, arralasta. Radical *lassa, de<br />
orig<strong>in</strong>e probabil preie. (Bezlaj).<br />
Lika, NFl, NR, Croa#ia. Numele regiunii prov<strong>in</strong>e d<strong>in</strong> hidronim. Orig<strong>in</strong>e<br />
ilir!, ie. *leik! ‘a lum<strong>in</strong>a, a str!luci’; cf. rom. a lic!ri, licurici.<br />
Lim, NFl, afluent al Dr<strong>in</strong>ei, izvorând d<strong>in</strong> Alpii Albanici. Cf. alb. lumë,<br />
lymë ‘râu’. Un împrumut d<strong>in</strong> albanez! este pu#<strong>in</strong> probabil. Hidronimul trebuie<br />
considerat ca perpetuarea unei forme autohtone ilire ce reprez<strong>in</strong>t! "i prototipul<br />
cuvântului albanez. Orig<strong>in</strong>e preslav! cert!.<br />
Lipljan, NL, Bulgaria, regiunea Lomsko; NL, Kosovo. Antic Ulpiana,<br />
pr<strong>in</strong> substitu#ie!asociere cu sl. lipa (Duridanov 1952: 9; Trajanovski 1979: 10;<br />
a se vedea "i Papazoglu 1969: 171; a"ezarea d<strong>in</strong> Bulgaria se afl! pe teritoriul<br />
antic al dardanilor, fi<strong>in</strong>d unul d<strong>in</strong>tre cele trei mari centre dardanice, al!turi de<br />
Naissus/Ni, "i Scupi/Skopje).<br />
Ljubija, NL, NFl, afluent al Sav<strong>in</strong>jei, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, de orig<strong>in</strong>e<br />
neclar! (Bezlaj). Cf. formele traco!illire cu radical lab!, leb!. Vezi discu#ia sub<br />
cuvântul urm!tor.<br />
Ljubljana, NL; Ljubljanica, NFl, Slovenia. Probabil preslav, înrudit cu<br />
forma precedent!, d<strong>in</strong>tr!o form! *Lablana, pr<strong>in</strong> substitu#ie "i etimologie<br />
popular! (sl. ljubiti). Cf. NL Lab<strong>in</strong>, supra. În antichitate, div<strong>in</strong>itatea<br />
Ljubljanicei este atestat! cu numele Laburus, iar Anonymus Ravenniensis<br />
numea cursurile Ljubija "i Ljubljanica Lebra "i Elebra (Bezlaj 1961: 149;<br />
Russu 1969: 218).<br />
Logatec, NL, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, probabil ilir, antic Longatici (Ramov!<br />
1936: 27).<br />
Lom, NFl, NL (Pann. Inf., Serbia; port la Dun!re) < Almus, grafie lat<strong>in</strong>!<br />
pentru o form! trac! < ie. *olmo!s! ‘ulm’. Cf. alb. lumë, pl. luménj ‘râu’, lym<br />
‘mâl’. Dac! aceast! paralelel! este corect!, atunci trebuie pornit de la alt<br />
etimon. Radicalul *AL! poate fi preie. (alte discu#ii priv<strong>in</strong>d r!d!c<strong>in</strong>a preie.<br />
*AL! la Rosta<strong>in</strong>g 1950: 41!52).<br />
__________________________________________________________________<br />
141
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Lug, NL, Croa#ia. Atestare anul 1331: extra Lugum. Probabil preslav,<br />
etimologie neclar!, probabil lat<strong>in</strong> lucus ‘dumbrav! (sacr!)’ (Skok 1920: 130).<br />
!man. Sufix întâlnit în unele elemente autohtone trace/traco!dace<br />
(Poghirc 1969: 363), cf. Barman, German, Igman etc. Acest sufix trebuie<br />
deosebit de acele elemente turce cu elementul orman ( de exemplu Teleorman,<br />
Caraorman etc.).<br />
Marica, NFl, Bulgaria. Tr. *Marisia < ie. *mor!, ‘mare, ap! st!t!toare’.<br />
Cf. Marisia > rom. Mure". Hidronimul bulgar "i românesc sunt, f!r! îndoial!,<br />
coradicale, ambele de orig<strong>in</strong>e trac! (respectiv traco!dac!), dar cu tratament<br />
fonetic diferit: : > a, în bulgar!, dar : > o, u în român!. Vezi "i cazul Dunav,<br />
Dunaj, Dun!re, supra, unde întâlnim aceea"i situa#ie. Tratamentul fonetic : ><br />
u fa#! de : > a reprez<strong>in</strong>t! o opozi#ie nord/sud, respectiv o opozi#ie daco!mesic<br />
v. tracic. Alte discu#ii în capitolul dedicat foneticii.<br />
Medija, Medijski Potok, NFl, afluent al Savei, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav, cf. frl.<br />
Medée. Forma actual! nu permite reconstituirea formei <strong>in</strong>i#iale. Cf. NL rom.<br />
Media".<br />
Medul<strong>in</strong>, NL, Istria, Croa#ia < lat. Mutila, grafie pentru o form!<br />
autohton! ilir!.<br />
Mesta, NFl, Bulgaria. Tracic. Antic Nessos, teonim acvatic, NFl Nessus,<br />
Nesos, Nestos etc. (Vezi "i Papazoglu 1969: 178). Evolu#ia m > n în toponimia<br />
arhaic! este normal!, cf. antic Mesembria>Neseb!r. Radical ie. *ned!, v.<strong>in</strong>d.<br />
nádati, red! zgomotul unei ape curg!toare, nada!h ‘râu’. Posibil îns! radical<br />
preie. *N!S!, în toponime ca Nis(s)a (analizat de Chantra<strong>in</strong>e 1950: 222 sq.).<br />
Mirna, NFl, afluent al Savei. <strong>Pre</strong>slav, posibil înrudit cu formele Nera,<br />
Neretva, Ner, antic Naron etc. dac! se admite o alternan#! n/m sau înrudirea cu<br />
formele derivate d<strong>in</strong> ie. *mar!/ *mor! (lat. mare, NFl Morava, Marica etc.).<br />
Orig<strong>in</strong>e preslav! cert!. Forma actual! a fost probabil <strong>in</strong>fluen#at!, pr<strong>in</strong><br />
etimologie popular!, de asocia#ia cu sl. mir( ‘pace’.<br />
Modrejce, NL, Slovenia. Antic Matereia (Bezlaj 1969: 25).<br />
__________________________________________________________________<br />
142
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Mora%, NM, Macedonia. <strong>Pre</strong>slav tracic, derivat d<strong>in</strong> hidronimul Mora%a,<br />
înrudit cu NFl Morava.<br />
Morane, NL, lâng! Skopje. Atestat în anul 1300 sub forma Tmorane (<<br />
*T%mor!) "i sifixul !ane, cf. NM anticTmaros, Tmarus, NM alb. Tomór,<br />
Albania. Cf. Tmor, <strong>in</strong>fra.<br />
Morava, NFl, Serbia. Grafie antic!: gr. A5,-./, lat. Margus, reflectând<br />
o form! autohton! trac!. Hidronime asem!n!toare, coradicale, sunt atestate "i<br />
în alte areale: Morava, curs d<strong>in</strong> baz<strong>in</strong>ul Vardarului "i oronim în Macedonia<br />
(Duridanov 1975: 159); NFl Morava la frontiera natural! d<strong>in</strong>tre Moravia "i<br />
Slovacia, Marica (Bulgaria), Mure" etc. În general, este vorba de relicte<br />
preslave, încadrabile în categoria str!vechii hidronimii europene. (Vezi "i<br />
Papazoglu 1969: 190). Sufixul !ova este slav.<br />
Mo$un, NL, câteva localit!#i cu acest nume în arealul sud!slav. Mo$nje,<br />
NL, Slovenia. Toponimele au fost explicate pr<strong>in</strong> lat. mansionem, <strong>in</strong>diciu al<br />
pendul!rii transhumante specifice popula#iei romanice (protoromâne"ti)<br />
(Bezlaj 1969: 25). Vezi alte exemple în Lexiconul B.<br />
Mura (s.!cr., slv.), NFl, afluent al Dravei. <strong>Pre</strong>slav, illir "i/sau trac,<br />
coradical cu Morava, Marica, Mure". Vocalismul u este considerat de Bezlaj<br />
substitu#ie, în loc de *o (ca în Morava)(vezi "i Bezlaj 1961: 149, care apropie<br />
hidronimul "i de NFl venet Mare). Totu"i, dac! pornim de la o form! trac! de<br />
tip nordic, atunci vocalismul u este normal; vezi alte discu#ii sub Dunav/Dunaj<br />
"i Marica.<br />
Murva, NFl, Dalma#ia, în apropiere de Omi,. Atestare în anul 1251:<br />
aqua que vocatur Murva. Înrudit cu Mura (Skok 1920: 133).<br />
Muzge, NFl, afluent al cursului Krka, Slovenia. NL Muzge (câteva<br />
denumiri în Slovenia "i Croa#ia); cf. NFl pol. Muzgawa, NL Moskva. În toate<br />
aceste cazuri este vorba, foarte probabil, de relicte preslave (Bezlaj).<br />
Nadi(a, NFl, afluent al cursului Tera!So$a, Slovenia; frl. Nadisòn, it.<br />
Natisone. Antic Natiso. În sloven!, probabil pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar friulan ori<br />
perpetuând direct o form! preslav! romanizat!.<br />
__________________________________________________________________<br />
143
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Nebula, Nibeljski Potok, NFl, Slovenia, afluent al Nadi"ei. Cf. frl.<br />
Nevolaè, Nuvolàe, poate d<strong>in</strong> lat. Nubilius. Orig<strong>in</strong>e preslav! cert!, etimonul este<br />
îns! neclar.<br />
Nera, NFl (rom., s.!cr.). Coradical cu Neretva. Ipoteza unei orig<strong>in</strong>i<br />
maghiare, d<strong>in</strong> nyár ‘plop’, ignorând alte hidronime europene asem!n!toare, nu<br />
poate fi admis!. În s.!cr., este reflectat un împrumut d<strong>in</strong> român!. Cf. NFl<br />
N!ruja, România. Vezi formele urm!toare. Acestea arat! c! explica#ia pr<strong>in</strong><br />
maghiar! nu poate fi admis!.<br />
Nerav, NL, Macedonia; NFl Neravska reka, baz<strong>in</strong>ul Vardarului.<br />
Coradical cu Nera, Neretva etc. (Duridanov 1975: 128).<br />
Neret, NL, Macedonia. <strong>Pre</strong>slav tracic, d<strong>in</strong>tr!un hidronim înrudit cu NFl<br />
Nera, Neretva.<br />
Nèretva, NFl, Serbia. Grafie antic! Naron, B5,89, reflectând o form!<br />
trac! "i/sau ilir!. Cf. NFl Neretva (hidronim omofon d<strong>in</strong> Volh<strong>in</strong>ia), Nera (vezi<br />
"i Skok 1917: 119–120, 132, n. 16 "i 134, n. 28; Skok consider! c! în<br />
antichitate s!a produs o etimologie popular! pr<strong>in</strong> asociere cu NP Nero,<br />
Neronis; hidronimele cu radical ner! se pot explica îns! "i f!r! raportare la<br />
numele împ!ratului Nero).<br />
Neseb#r, NL, Bulgaria. Trac Mesembria. Al doilea element, bria, este<br />
întâlnit "i în alte toponime trace. Primul element, mes!, este neclar, dar întâlnit<br />
în onomastica trac! (De$ev 1957: 296).<br />
Nevlica, NFl, afluent al cursului Kamni!ka Bistrica, Slovenia. Înrudit cu<br />
NFl Nevlja, la frontiera bulgaro!sârb!, cu NFl Nevlja (Rusia), NFl Neva, NFl<br />
Nevajärni (F<strong>in</strong>l<strong>and</strong>a). Este vorba de un tip hidronimic paneuropean, ie. *snau!,<br />
*snaw! ‘a curge’ (Bezlaj 1961: 151).<br />
Nevlja, NFl, curs la frontiera bulgaro!sârb!, zona Caribrod; hidronime<br />
omofone se g!sesc "i în Rusia, zona Vitebsk!Pskov. Vezi Nevlica.<br />
Nevlje, NL, Slovenia. Vezi discu#ia sub Nevlica.<br />
N<strong>in</strong> (it. Nona), NL, sud de Zadar, litoralul adriatic < Aenona.<br />
__________________________________________________________________<br />
144
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Ni$, NL, Serbia. Grafii antice; gr. B56C(C)./, lat. Navissum, Navissus,<br />
Naissus, Naessum. Acestea reflect! o form! autohton! trac!, ie. *(s)naw!<br />
‘a'curge’. (Vezi "i Papazoglu 1969: 60, 171 "i 191–192; în antichitate, Naissus<br />
era unul d<strong>in</strong>tre cele mari trei centre dardanice, al!turi de Scupi/Skopje "i<br />
Ulpiana/Lipljan).<br />
Ni$ava, NL, pe Ni!, Serbia. Coradical cu NFl Ni). Sufixul este slav.<br />
Nor<strong>in</strong>, NL, pe Neretva, Croa#ia. Antic Narona; coradical cu Nera,<br />
Neretva (Skok 1917: 120!121).<br />
Ogosta, NL (Bulgaria) < Augusta.<br />
Omi$, NL, coasta dalmat!; it. Almissa, antic Dalmisium. Forma d<strong>in</strong> s.!cr.<br />
se poate explica pr<strong>in</strong>tr!o disimilare Dalmis! > *almis! > omi), ap!rut! la<br />
vorbitorii dalma#i (iliri) romaniza#i.<br />
Opajska reka (* Opaja), NFl, afluent al P$<strong>in</strong>jei, baz<strong>in</strong>ul Vardarului.<br />
<strong>Pre</strong>slav tracic *Apaja (*Opaja), ie. ap! ‘ap!’. Cf. NFl Opawa, Polonia, de<br />
orig<strong>in</strong>e baltic!. Coradicale trebuie considerate NL Opila, regiunea Kratovo,<br />
Macedonia "i Opave, regiunea De+evo, Serbia; acestea trebuie s! fi fost <strong>in</strong>i#ial<br />
hidronime (Duridanov 1975: 136).<br />
Opave, NL. Vezi discu#ia sub Opajska reka.<br />
Opila, NL. Vezi discu#ia sub Opajska reka.<br />
Orga, NL, Bulgaria, regiunea Tolovica. <strong>Pre</strong>slav, tracic. Cf. toponimele<br />
trace în or!, org!, în De$ev 1957. Radicalul toponimic *or!g! pare preie.<br />
(discu#ii "i alte exemple la Rosta<strong>in</strong>g 1950: 70–71 "i Mu"u 1981, s.v. Orbis,<br />
Orion, Oreste). Vezi alte forme înrudite în <strong>Paliga</strong> 2006 b, s.v. *or!, *ur!.<br />
Os#m, NFl (Bulgaria) < Asamus. Cf. Samus ‘Some"’.<br />
Otljanska reka (*Otlja), NFl, afluent al cursului Opajska reka. Cursul<br />
superior se afl! în zona satului albanez Strima, iar cursul <strong>in</strong>ferior în zona<br />
satului Otlja. <strong>Pre</strong>slav trac sau ilir *Atula, *Atulas, ie. *ad! ‘ap!, curs’.<br />
Panega, rar Paniga, Paneg, Panig. NFl, Bulgaria, afluent al Isk!rului.<br />
Tracic. Fonetismul <strong>in</strong>i#ial era cu k > g (*panek, *panik). Evolu#ia i > e este<br />
__________________________________________________________________<br />
145
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
specific! limbii române, ceea ce arat! c! s!a transmis pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic<br />
(protoromânesc). Radical ie. *pani!ko ‘mocirl!, balt!’ (Georgiev 1960 a: 59).<br />
Cf. Pan(n)ysis, Pannisis, Panysus, numele trac al râului Kam$ija, v. prus.<br />
pannean ‘balt!, mocirl!’. Radicalul toponimic pan! poate fi îns! "i preie.<br />
(analize la Chantra<strong>in</strong>e 1950: 232 "i Mu"u 1981: 321!332).<br />
Peneda, NL, Istria, Croa#ia. D<strong>in</strong> lat. p<strong>in</strong>etum (Ujevi# 1956: 93).<br />
Pir<strong>in</strong>, NM, Bulgaria. Explicat d<strong>in</strong>tr!o form! trac! *Pheruna ‘stânc!’;<br />
radicale de tip *p(h)er! sunt atestate în câteva toponime trace (De$ev 1957).<br />
Explica#ia pr<strong>in</strong> ND sl. *Perun( nu este plauzibil!. R!d!c<strong>in</strong>a *p(h)ar!, *p(h)er!<br />
este probabil preie., cf. Parma, Parnassos etc. "i NM rom. Parâng.<br />
Plovdiv, NL, Bulgaria. Tr. Pulpudeva, echivalent (calc) al formei<br />
grece"ti Philippopolis ‘ora"ul lui Filip’. Toponimul a fost recent reanalizat de<br />
Duridanov (1986: 25–34 "i 1989: 19–22). Discutând toponimul în rela#ie cu<br />
Kokodiva, Kukudiva (supra) "i aducând argumente de evolu#ie fonetic!,<br />
Duridanov consider! c! este vorba de o form! daco!moesic!, împrumutat! de<br />
bulgari „direct d<strong>in</strong>tr!o faz! tardiv! a tracei”.<br />
Podkra$%e, izvor în Boh<strong>in</strong>jska Bistrica, Slovenia. <strong>Pre</strong>fix slav pod! "i un<br />
radical preslav kras ‘lespede, stânc!’. Topo! "i oronimele cu radical kras, cras<br />
sunt foarte frecvente în arealul sud!slav. Ele sunt, în general, preslave,<br />
traco!ilire (Bezlaj).<br />
Pòre%, NL, Istria, it. Parenzo < ill. *Parent!, atestare antic! Parentium.<br />
Radicalul *par!, *per! este probabil de orig<strong>in</strong>e preie. (Ramov! 1936: 27; Kiss<br />
1980). Cf. Pir<strong>in</strong>.<br />
Postojna, NL, Slovenia; aici se afl! una d<strong>in</strong>tre cele mai mari pe"teri d<strong>in</strong><br />
lume. Lat. Arae Postumiae ‘altarele lui Postumius’. Forma slav! se explic! "i<br />
pr<strong>in</strong>tr!o adaptare!substitu#ie de tipul etimologiei populare, cf. slv. postojna ‘un<br />
fel de vultur’.<br />
Ptuj, NL, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav de orig<strong>in</strong>e ilir!, atestat în antichitate în grafie<br />
lat<strong>in</strong>! Poetovio > ill.!rom. *Petojo > sl. *P,tuj- > slv. Ptuj (Ramov! 1936: 34).<br />
__________________________________________________________________<br />
146
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Pula, v.s.!cr. Pulj, NL, ora"!port în Istria, it. Pola < lat. Pola, grafie<br />
pentru o form! ill. *Pol!.<br />
Raba (gm. Raab), NFl (curs la frontiera d<strong>in</strong>tre Ungaria, Slovenia "i<br />
Austria, afluent al Dun!rii; cursul pr<strong>in</strong>cipal este în Ungaria) < Ar(r)abo, grafie<br />
lat<strong>in</strong>! pentru un hidronim autohton, illir "i/sau celtic < ie. *orobh! ‘ro"ietic,<br />
ro"cat’. Cf. NFl Raba, afluent al Vistulei în Polonia.<br />
Rama, NR, Bosnia "i NFl omofon, afluent al Neretvei. <strong>Pre</strong>slav, probabil<br />
illir, eventual trac, < ie. *rem! ‘a sta’. Radicalul *ram!, *rem! apare "i în<br />
toponimia preie.<br />
Ra!a, NFl (Istria) < Arsia, Arsa. Grafie lat<strong>in</strong>! pentru un hidronim<br />
autohton, illir; cf. NFl Aar, Aare, dan. aar ‘râu’; vezi sub Dunav, Dunaj,<br />
Dun!re (Ramov! 1936: 24; Bezlaj).<br />
Ra(anj, NL, regiunea Knja+evac, valea Timokului. Antic Arsena,<br />
etimon neclar, probabil grafie lat<strong>in</strong>! pentru un toponim autohton trac. (Franck<br />
1932: 6).<br />
Resava, Resovska reka, NFl, Bulgaria, la frontiera cu Turcia. Probabil<br />
tracic, cf. NFl tr. Resos (Troada), ie. *res!, v. nordic ras ‘curs de<br />
ap!’ (Georgiev 1960 a: 39).<br />
Rgot<strong>in</strong>a, NL (valea Timokului) < Argentares (argentum ‘arg<strong>in</strong>t’).<br />
Ri(ana, NFl, se vars! în Marea Adriatic! lâng! Koper, Slovenia; it.<br />
Risano. <strong>Pre</strong>slav, illir, cf. alb. rjedh < ie. *reg! ‘a curge, curs de ap!, râu’.<br />
Rodopi, NM, Bulgaria < tr. *Rud!uphe ‘râul ro"u’, numele actualului<br />
curs Dospatska reka, de la care s!a ext<strong>in</strong>s asupra oronimului. Vezi "i Hristov<br />
(1964: 123).<br />
Rov<strong>in</strong>j, NL, Croa#ia, Istria. Antic Rug<strong>in</strong>ium.<br />
Rosica, vechi Rosita, afluent al Jantrei, Bulgaria. Înrudit cu NM Rosita,<br />
Bulgaria "i cu alte forme r!spândite în Europa: v. prus. Rossitten, let. Rasite.<br />
Etimon neclar; sufixul !ica este frecvent în hidronimia slav!, cf. Marica etc.<br />
Rusenski Lom, NFl. Vezi Lom.<br />
__________________________________________________________________<br />
147
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Sava, NFl, afluent al Dun!rii la Belgrad. Grafii antice: gr. D5.+./, lat.<br />
Savus < ill. *savas ‘râu’ < ie. *sowos ‘curs de ap!’. Cf. NFl Savu, România;<br />
NFl Sava (Rusia, de orig<strong>in</strong>e osset<strong>in</strong>!).<br />
Sav<strong>in</strong>ja, NFl, afluent al Savei. Vezi Sava.<br />
Sefto(v)ite d!be, Seftovi $ukari, NL, Bulgaria, reg. Panagjursko.<br />
Probabil preslav tracic, cf. NP tr. D2+
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
lat. tardiv San(ctus) Demetrios ‘Sf. Dumitru’. Sufixul !evo, !ovo este slav.<br />
Sens: ‘ora"ul Sf. Dumitru’; cf. .L Sângiorz < San(ctus) Giorgios etc. Cf.<br />
/kocjan, <strong>in</strong>fra.<br />
So%a, NL, Slovenia, la frontiera cu Italia; it. Isonzo < lat. Isontius,<br />
Sontius, reflectând un hidronim autohton illir, de orig<strong>in</strong>e ie. sau preie.<br />
Solkan, NL, Slovenia, în apropiere de Nova Gorica. Antic Silicanus<br />
(Bezlaj 1969: 25).<br />
Sotla, slv., Sutla, cr., NFl. <strong>Pre</strong>slav, traco!ilir *Sontula, *Aesontula<br />
(Bezlaj 1961: 149).<br />
Split, NL, litoralul adriatic; it. Spalato. Antic Spalatum, grafie lat<strong>in</strong>!;<br />
;C?E75<br />
*stre!. Înrudit cu NFl Struma. Cf. NFl rom. Strei, Strem# "i strugure, strung!.<br />
Cuv<strong>in</strong>tele cu radical str! reflect!, foarte probabil, <strong>in</strong>fluen#a autohton! traco!ilir!,<br />
dar r!d!c<strong>in</strong>a ie. trebuie identificat! pr<strong>in</strong> compararea mai multor date, deoarece<br />
atât ie. *str! cât "i ie. *sr! + vocal! au avut ca rezultat în trac! *str!.<br />
__________________________________________________________________<br />
149
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Struma, NFl, Bulgaria. Tracic, antic Strumwn, ie. *sreu! ‘a curge’.<br />
Fenomenul fonetic ie. *sr! + vocal! > tr. *str! este firesc. Cf. NFl rom. Strei,<br />
Strem#. Derivat: NFl Strumica, Strume)nica, Bulgaria.<br />
Su(id, NL, Slovenia, în apropiere de Kobarid. Antic Silicetum (Bezlaj<br />
1969: 25).<br />
)ar, s.!cr., mac., NM. Grafii antice: gr. DG5,H.9 .,./, lat. Scardus,<br />
reflectând un oronim autohton tracic "i/sau illir, cf. lit. skardùs ‘pant!, coast!’.<br />
Cf. NL rom. Iar (<strong>Paliga</strong> 2006 b: 182).<br />
)emnica, )evnica, NFl, afluent al cursului Crna, baz<strong>in</strong>ul Vardarului.<br />
Sufixul este slav; în r!d!c<strong>in</strong>!, s!au <strong>in</strong>terferat dou! r!d!c<strong>in</strong>i: una înrudit! cu<br />
hidronimele illire Semnus, Semirus, lit. Semena, ie. sem! ‘a turna, a curge’;<br />
cealalt! cu NFl Sava, alb. she(u) ‘mla"t<strong>in</strong>!’ (Duridanov 1975: 222).<br />
)kocjan, NL, Slovenia. <strong>Pre</strong>slav de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>! popular! *Sant<br />
(sanctus) Cantianus > *)%nt koc%jan( > slv. Jkocjan (Ramov! 1936: 27). Cf.<br />
Smederovo, supra.<br />
)tip, NL, pe râul Bregalnica, Macedonia. <strong>Pre</strong>slav, atestare antic! Astibos.<br />
Etimon neclar (Duridanov 1975: 21). Toponimele "i hidronimele cu radical *as!<br />
pot fi preie. (alte discu#ii la Cha<strong>in</strong>tra<strong>in</strong>e 1950; Mu"u 1981; <strong>Paliga</strong> 1989 d).<br />
Tavor, Taor, NL, Macedonia, lâng! Skopje. <strong>Pre</strong>slav, de orig<strong>in</strong>e ilir!,<br />
atestare antic! Taurision > sl. *Tavr( (Duridanov 1975; Franck 1932: 6).<br />
Exist! un toponim omofon în reg. U+ice, Serbia.<br />
T#(a, numele cursului superior; Tund(a, numele cursului <strong>in</strong>ferior; NFl,<br />
Bulgaria. Tracic, atestat frecvent în antichitate, începând cu sec. III a. Ch.:<br />
K5L./, K.9M./, Tonzus, Tontus, Tountza. Etimon neclar (Georgiev 1960 a:<br />
27–28; a se vedea "i Papazoglu 1969: 192).<br />
Timava, NFl, Slovenia; it. Timavo, frl. Timàu. <strong>Pre</strong>slav, înrudit cu NFl<br />
Timok (<strong>in</strong>fra), Timi", Tynne (Anglia), Thames (Tamisa) cu th neetimologic etc.<br />
Tìmok, NFl, afluent al Dun!rii la frontiera sârbo!bulgar!. Lat. Timachus,<br />
grafie ce reflect! un hidronim autohton trac d<strong>in</strong> ie. *tem!ak!wa. Un alt hidronim<br />
omofon "i omograf se afl! în baz<strong>in</strong>ul Vardarului, afluent al cursului Pari,tica<br />
__________________________________________________________________<br />
150
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
(Duridanov 1975: 152). Cf. NFl Timava, supra; NFl Timi" (dou! cursuri cu acest<br />
nume, în Banat "i un pârâu în Bucegi), NFl eng. Thames (grafie hipercorect! cu<br />
th pentru t) etc.<br />
Tmor, NL, coasta Adriatic!, lâng! Dubrovnik. Vezi discu#ia s.v. Morane<br />
(< Tmorane). Cf. NM Tomór, Albania.<br />
Tolm<strong>in</strong>, NL, Slovenia; NFl Tolm<strong>in</strong>ka. Cert preslav, ill. *Tilmon!,<br />
înrudit cu alte topo! "i hidronime, cf. frl. Talm, ligur Talamone, it. Talamona,<br />
sp. Talamon, fr. Talamon etc. Atestare medieval! în anul 1146: Tulm<strong>in</strong>ium.<br />
Probabil relict preie. (Bezlaj; Ramov! 1936: 26).<br />
Trakana, NFl, afluent al cursului Stara Reka, baz<strong>in</strong>ul Vardarului;<br />
Trakanska reka, NFl, afluent al Bregalnicei, de asemeni în baz<strong>in</strong>ul<br />
Vardarului; NL Trakanje, în acela"i areal. Toate aceste denumiri sunt<br />
preslave, de orig<strong>in</strong>e trac!, d<strong>in</strong>tr!un prototip trac *Trakana, !nja < ie. *trek! ‘a<br />
trage, a fugi, a curge’. Formele sunt probabil înrudite cu NL TrakaniN, Serbia<br />
(Duridanov 1975: 181). Formele acestea par perpetuarea unor cuv<strong>in</strong>te înrudite<br />
cu etnonimul Thrax, Thraex ‘trac’.<br />
Trògir, NL, Dalma#ia; it. Trau. Grafii antice: lat. Tragurium, gr.<br />
Tragourion, de orig<strong>in</strong>e ilir!. Probabil înrudit cu NL Tergeste > Trieste > Trst,<br />
<strong>in</strong>fra.<br />
Trsat, NL, Istria < lat. Tarsatica, reflectând probabil o form! autohton! illir!.<br />
Trst, NL; it. Trieste < lat. Tergeste, grafie pentru un cuvânt illir reflectat<br />
"i în alb. treg "i în v.sl. tr(g( ‘târg’.<br />
Una, NFl, afluent al Savei; v.s.!cr. Un < lat. Oeneus, gr. O6928/,<br />
reflectând un hidronim autohton illir, de orig<strong>in</strong>e probabil preie.; cf. gr. .P9./<br />
‘v<strong>in</strong>’, termen „tehnic” preie. (Chantra<strong>in</strong>e).<br />
Vardar, NFl, cel mai important curs al Macedoniei; se vars! în Marea<br />
Egee, lâng! Salonic. Grafie antic! greac! Q5,H5,6./, reflectând un hidronim<br />
autohton trac d<strong>in</strong> ie. *sword(o)!wori ‘ap! neagr!’. Numele uzual în antichitate<br />
al cursului era Axios (Duridanov 1975: 30!36; autorul analizeaz! întreaga<br />
hidronimie a Vardarului).<br />
__________________________________________________________________<br />
151
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
V#%a, NFl, Bulgaria, afluent al Maricei. <strong>Pre</strong>slav tracic, f!r! etimon clar,<br />
probabil înrudit cu V<strong>in</strong>$a "i NL rom. V<strong>in</strong>#a, V<strong>in</strong>#u (<strong>Paliga</strong> 2006 b: 206). Cf.<br />
NFl slc. Váh.<br />
Velèbit, NM, Croa#ia. <strong>Pre</strong>slav, reflectând un element autohton illir, cf.<br />
gr. R7635>./ ‘abrupt’. În s.!cr., cuvântul a fost supus unei etimologii populare:<br />
vele!bit ‘ad!post mare’.<br />
Veleka, NFl, Bulgaria, la frontiera cu Turcia. Neclar, posibil preslav<br />
tracic, ie. *welika ‘întors, curb’. Denumirea local! Kriva reka, probabil un<br />
calc, sprij<strong>in</strong>! aceast! explica#ie (Georgiev 1960 a: 37).<br />
Veles, NL, în apropiere de Skopje. Antic Bylazora. Evolu#ia fonetic! nu<br />
este clar! în detaliu. În orice caz, explica#ia pr<strong>in</strong> ND Veles nu este admisibil!<br />
(Franck 1932: 6).<br />
Ve$ala, NFL, afluent al Vardarului. <strong>Pre</strong>slav (trac "i/sau ilir) *Vesala,<br />
*Vesalus < ie. *wes! ‘ud, umed, ap!’, cf. alb. vesë ‘ploaie m!runt!,<br />
burni#!’ (Duridanov 1975: 49).<br />
Vidbol, Vitbol, NFl, afluent al Dun!rii. Probabil preslav celtic, cf. NL<br />
V<strong>in</strong>dobona. De la o asemenea form! s!a ajuns la sl. *Vedbola > b. Vidbol, sub<br />
<strong>in</strong>fluen#a NL Vid<strong>in</strong> "i NFl Vit (Georgiev 1960 a: 53!54).<br />
Víd<strong>in</strong>, NL, Bulgaria. Grafie antic!: lat. Bononia, gr. Q.98965, de<br />
orig<strong>in</strong>e probabil celtic!, dup! cum arat! toponimele, cu acela"i radical:<br />
Bologna, antic Bononia; Boulogne, antic Bononia. Cele trei forme, d<strong>in</strong><br />
Bulgaria, Italia "i Fran#a, par a reflecta marea expansiune celtic! d<strong>in</strong><br />
antichitate. Cu toate acestea, forma actual! d<strong>in</strong> bulgar! pare a reflecta, mai<br />
degrab!, un cuvânt derivat d<strong>in</strong> tr. *ud! ‘ap!’, cf. NFl Vedea, NL Videle, în<br />
România. Cf. Vit.<br />
V<strong>in</strong>%a, NL Serbia. Înrudit cu V!$a.<br />
Vipava, NFl, afluent al cursului So$a, Slovenia; frl. Vipàu, it. Vipacco.<br />
Cert preslav, illir, înrudit cu NP Vippius, lit. ùpe, upis ‘curs de ap!’.<br />
__________________________________________________________________<br />
152
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Vit, NFl, Bulgaria. Tr. *utus < ie. *ud!os ‘ap!’. Reanalizat recent, d<strong>in</strong><br />
perspectiva vocalismului paleobalcanic, de Dimitrov (1994: 98). Cf. Vid<strong>in</strong>.<br />
Vito!a, NR, zona Sofia. Antic Skombros, Scopius. Numele actual este<br />
preslav, explicat fie ca element trac, cf. NP tr. Bit(h)us, cu evolu#ia b>v, fie ca<br />
derivat d<strong>in</strong> rom. vit! cu sufixul !o) (BER 1: 155). Cf. NP pol Witosz, NL pol.<br />
Witoszyn. Probabil este "i aici o <strong>in</strong>terferen#! la nivel colocvial.<br />
Vogljana, NL, Slovenia. Probabil d<strong>in</strong> Aquilania, în orice caz de orig<strong>in</strong>e<br />
preslav! (Bezlaj 1961: 149).<br />
Vrbas, NFl, Bosnia. NFl ill. Urpanus, Urbanus, NL Urbate (Russu<br />
1969: 259). Etimonul sugerat de Dickenmann (1939: 28) "i de Kiss (1980) este<br />
ie. *wrbhas ‘salcie’. Cu toate acesea, formele ilire par a se încadra în categoria<br />
relictelor preie. cu radical *OR!/*UR!, analizate de Rosta<strong>in</strong>g (1950: 70–71) "i<br />
de Mu"u (1981: 199 sq. "i 250 sq.). "i în trac! sunt atestate forme cu radical<br />
or!/ur! (vezi la De$ev 1957: 343–345 "i 348). La vorbitorii de sârb!!croat!,<br />
hidronimul a suferit apropierea de vrba ‘salcie’, pr<strong>in</strong> etimologie popular! "i<br />
substitu#ie etimologic!. Pentru r!d!c<strong>in</strong>a *OR!, *UR! în român!, vezi <strong>Paliga</strong><br />
2006 b: 147 sq. "i 200 sq).<br />
Vukovar, NL, în apropiere de Osijek. Toponimul are o istorie<br />
complicat!. Partea a doua a compusului reflect! mag. vár ‘cetate’; prima parte<br />
reflect!, foarte probabil, o asociere cu s.!cr. vuk ‘lup’. În apropierea ora"ului<br />
curge râul Vuka, antic Ulca, cf. alb. ujk, ulk ‘lup’. În Evul Mediu, numele era<br />
Castrum Vlcou ‘fort!rea#a lui Lup’, ceea ce este o readaptare (calchiere) a<br />
sensului vechi, de orig<strong>in</strong>e traco!illir!, d<strong>in</strong> ie. *wlkwos ‘lup’ > tr. *(v)ulk! ‘lup’.<br />
Zadar, NL, coasta dalmat!. Antic: gr. Iader(a), lat. Iader(a), de orig<strong>in</strong>e<br />
illir!. În lat<strong>in</strong>a popular!, cuvântul se pronun#a *Zadar, *Zadra. Radical ie.<br />
propus: *yeudh! ‘agitat, impetuos’. Nu este clar! leg!tura – dac! exist! – cu<br />
NFl Iader, azi Idro, în apropiere de Salonic. Vezi "i Skok 1917: 124.<br />
Zletovska reka (< *Zl*tava), NFl, afluent al Bregalnicei, baz<strong>in</strong>ul<br />
Vardarului. <strong>Pre</strong>slav tracic *Zlent!us, *Zlenta < ie.Shlnd(h)! ‘a str!luci’. D<strong>in</strong><br />
acela"i radical ie. este explicat "i NFl Glane, Fran#a, de orig<strong>in</strong>e celtic!<br />
(Duridanov 1975: 184).<br />
__________________________________________________________________<br />
153
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Zr<strong>in</strong>, NL, Croa#ia, la sud de Sisak. <strong>Pre</strong>slav, dar cu etimologie neclar!,<br />
probabil illir *ger! ‘munte’ < ie. *gwer! ‘munte’. Forma tr!deaz! un fonetism<br />
vechi satem ori o palatalizare secundar!. Nu poate fi acceptat! explica#ia pr<strong>in</strong><br />
sl. *z%r'ti ‘a z!ri’.<br />
Lexicon B. Elementele preslave d<strong>in</strong> toponimia <strong>in</strong>sulelor adriatice.<br />
Skok (1950) a analizat în detaliu toponimele preslave d<strong>in</strong> cele patru<br />
grupuri de <strong>in</strong>sule ce se înt<strong>in</strong>d de!a lungul coastelor croate ale M!rii<br />
Adriatice. Câteva nume de <strong>in</strong>sule mari sunt analizate "i de Kiss (1980; este<br />
vorba de numele topice Bra$, Cres, Hvar, Kakan, Olib/Ulib, Osor, Rab "i<br />
Vis). Deoarece datele prezentate "i analizate de Skok clarific! "i<br />
completeaz! tabloul toponimelor preslave d<strong>in</strong> arealul sud!slav cont<strong>in</strong>ental,<br />
d<strong>in</strong> Pen<strong>in</strong>sula Balcanic!, am întocmit aici un lexicon rezumativ. Lista<br />
cupr<strong>in</strong>de "i câteva toponime de pe litoralul adriatic, deoarece<br />
coresponden#ele (pr<strong>in</strong>cipiul repetabilit!#ii) apar astfel mai clare. Am<br />
ad!ugat, ori de câte ori am considerat necesar, unele complet!ri "i refer<strong>in</strong>#e<br />
ce ni s!au p!rut utile urm!ririi demersului nostru.<br />
Forme recurente. Câteva toponime, uneori cu paralele în lexicul<br />
dialectal, apar de cel pu#<strong>in</strong> dou! ori, în unele cazuri chiar mai frecvent.<br />
Pentru a se putea urm!ri mai u"or demersul în cont<strong>in</strong>uare, am considerat util<br />
s! trecem în revist! aceste forme. Unele au paralele "i pe #!rmul cont<strong>in</strong>ental<br />
sau în arealul sud!slav în general. Evolu#ia fonetic! este specific! dalmatei,<br />
cu unele <strong>in</strong>fluen#e italiene (vene#iene) "i române"ti.<br />
Banàostar, Banuàstar, Brnistrova; dial. banestra, brnistra < lat.<br />
genista ‘planta Genista t<strong>in</strong>ctoria; g<strong>in</strong>estr!, grozav!’. Primele dou! forme au<br />
suf. !arius, ultima este cu sufix slav.<br />
Kampèlje < campellus, dim. de la campus. Cf. Kampor.<br />
Kampor < campus, cu term<strong>in</strong>a#ie de plural !ora dup! modelul<br />
tempus, !ora.<br />
__________________________________________________________________<br />
154
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Kanajt, Kanîtalj (Kanikalj) < cannêtum, respectiv cannetulum !<br />
canna ‘trestie’.<br />
Ko$lj<strong>in</strong>, Ko$ljun < lat. pop.*castellione ! castellum ‘castel’.<br />
Marta, dial. mrta < gr.!rom. myrta ‘mirt’. Cf. Mr$a.<br />
Mostir < monasterium.<br />
Mo$nje, Mo$un(a); dial. mo$un < mansione ‘loc de popas’.<br />
Mr%a, Mr%ara, Mr%ica < myrtearia ‘loc unde cre"te mirt’; cf. Marta,<br />
mrta.<br />
Mun+el, Mu+el, Moncel < monticellus, dim. de la mons, montis<br />
‘munte’.<br />
Omi$alj < Ad musculum, lat. pop. *amusc(u)lu. Musculus este un<br />
dim<strong>in</strong>utiv de la mus, muris ‘"oarece’, dar a c!p!tat ulterior numeroase<br />
sensuri: ‘molusc!’; ‘mu"chi (pe bra#e)’; ‘barac! de asediu’, apoi ‘barac!’ în<br />
general. Acest ultim sens este perpetuat în toponime, fi<strong>in</strong>d un termen militar.<br />
La nivel popular, s!a confundat cu muscus, !i, dim<strong>in</strong>utiv popular *musculus<br />
‘mu"chi (pe copaci)’. Rom. mu"chi reflect! aceast! confuzie.<br />
Plaj < gr.!rom. plagium < gr. plagios ‘coast!, latur!’. Foarte r!spândit<br />
în limbile sud!slave "i în român!. dar r!spândit în lat<strong>in</strong>a popular! în general.<br />
De aceea"i orig<strong>in</strong>e este it. spiaggia ‘plaj!’.<br />
Plantur, Prantur, Promentur, Prmantur < promontorium.<br />
Prsur, Prasur<strong>in</strong>a < frixorium ‘loc de g!tit’; derivat de la frigo, !ere,<br />
frixi, frixum/frictum ‘a frige, a pr!ji’, cu evolu#ia fonetic! specific! zonei<br />
dalmate f > p, ca în Plom<strong>in</strong> < Flanonae etc.<br />
Sakatùr < siccatorium ‘loc (pentru) uscat’ ! siccus ‘sec, uscat’.<br />
Silba, Sirba < silva.<br />
Slana, Slano < sal, salis, salem (ac.) ‘sare’. Cf. Slan(o), Lex. A.<br />
Sut, în compuse Su!, St!; sut < sanctus. Compuse: Stomor<strong>in</strong>a <<br />
Sancta Maria; Supetar < Sanctus Petrus; Sudùjan, Sudùjma < Sanctus<br />
Dom<strong>in</strong>us; Su,ura, < Sanctus Georgios; ultima form! este echivalent! NL<br />
rom. Sângiorz.<br />
__________________________________________________________________<br />
155
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Trtu$a < tortuosus ‘încol!cit, întortocheat’.<br />
Val, Vala (mai ales în compuse), Valun, Valunta (cu sufixe<br />
augmentative) < vallis ‘vale’; uneori cu sufixele augmentative !at, !unta.<br />
I. Grupul kvarnerian (Kvarnerski oto$ki skup, pp. 11 sq.) este format<br />
d<strong>in</strong> c<strong>in</strong>ci <strong>in</strong>sule mari, numit în antichitate (Insulae) Flanonae sau S<strong>in</strong>us<br />
Flanaticus, în italian! (dialectul venet!toscan) Fianona, iar în sârb!!croat!<br />
Plom<strong>in</strong>ski zaliv sau U Plom<strong>in</strong>u. NI cr. Plom<strong>in</strong> reflect! forma lat<strong>in</strong>!<br />
Flanonae, cu evolu#ia fonetic! f > p (vezi alte exemple în cont<strong>in</strong>uare). NI<br />
Kvarner reflect! it. (vene#ian) Quarnero. Este <strong>in</strong>teresant de semnalat faptul<br />
c! zona navigabil! d<strong>in</strong> acest grup <strong>in</strong>sular este numit! Canale della<br />
Morlacca, forma morlacco reflectând gr. biz. maurovlahos ‘vlah negru’.<br />
Grupul kvarnerian este format d<strong>in</strong> <strong>in</strong>sulele Krk, Cres "i Lo!<strong>in</strong>j („prava<br />
kvarnerska”), precum "i de alte dou! <strong>in</strong>sule: Rab "i Pag. Insulele Cres "i<br />
Lo!<strong>in</strong>j se mai numesc "i Opsara, iar <strong>in</strong>sula Krk este numit! "i Vekla.<br />
1. Krk (pp. 21!34). În antichitate era numit! splendidissima civitas<br />
Curictarum, NPp Curicti, un grup illiric, NL ill.Curicum, de orig<strong>in</strong>e<br />
preroman!. Krk este "i numele a"ez!rii <strong>in</strong>sulare celei mai importante.<br />
Brgud, Brgudac < Virgultum.<br />
Galun < lat. galla ‘umfl!tur! (pe o ramur!), gogoa"!’ (în toponimie,<br />
cu referire la un loc ridicat: deal, col<strong>in</strong>!), cu sufix augmentativ (cf. Valun,<br />
Valunta, <strong>in</strong>fra).<br />
Kampelje, ac. pl. < campellus, dim. de la campus ‘câmp’. Recurent.<br />
Kanajt < cannêtum, dim. de la canna ‘trestie’.<br />
Karkarula < lat. calx, calcis ‘c!lcâi’ cu sufix dim<strong>in</strong>utival în lat<strong>in</strong>a<br />
popular!: *calcalulla.<br />
Ko!ljûn < lat. pop. castellione, dim. de la castellum ‘castel’. Recurent.<br />
Kras < illiro!libur carsus. Cf. Kranj, Krajna în Lex. A.<br />
MunNel < lat. pop. monticellus, dim. de la mons, montis . Recurent.<br />
__________________________________________________________________<br />
156
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
.egrit < niger, în lat<strong>in</strong>a popular! dând o form! *nigritus.<br />
Ogrul < lat. pop. *agerullus, dim. de la ager ‘câmp’, aflat în<br />
concuren#! cu forma campus. Localitatea este atestat! în anul 1453: basilica<br />
S. .icolaus de Ogrul(l)o .<br />
Omi!alj < lat. pop. *amusclu = Ad musculum (locus). Recurent.<br />
Plaj < gr. lat. plagium. Recurent.<br />
Punat, gen. Punta < lat. pons, pontis.<br />
Spena < sp<strong>in</strong>a, planta Rubus (mur).<br />
Tôrkul < torculum ‘obiect r!sucit’ (torquo ‘a toarce’). Cf. totu"i<br />
torcularium ‘teasc’.<br />
Turnac, dim<strong>in</strong>utiv al formei dialectale turanj < turris ‘turn’.<br />
Valunta < lat. pop. vallata ‘vale’ (lat. clas. vallis), cu sufix<br />
augmentativ. Recurent.<br />
Skok consider! c! NL Vrhure "i Fare$a reflect! fonetism vechi<br />
românesc. În primul caz, este forma de plural vârfuri (de orig<strong>in</strong>e slav!), în al<br />
doilea caz reflexul formei lat<strong>in</strong>e filex, filix ‘ferig!’, cu rotacizarea specific!<br />
limbii române (p. 25).<br />
2. Cres (pp. 34!44). Antic Crexa, Crexi, Krepsa. Forma d<strong>in</strong> s.!cr. se<br />
explic! pr<strong>in</strong>tr!o palatalizare secundar!, ca în cazul Cavtat (supra, Lexiconul<br />
A). Toponimul este ilir, de orig<strong>in</strong>e „mediteranean!”. (Vezi "i Ramov, 1936:<br />
26). De aceea"i orig<strong>in</strong>e este numele unei mici <strong>in</strong>sule d<strong>in</strong> grupul Cres!Lo!<strong>in</strong>j,<br />
Osor, antic Apsaros, Apsoros, Apsouros (alte discu#ii la Skok 1917: 125–126).<br />
Kormat < corr0mare la forma de participiu (corrimatus), derivat de la<br />
rimor, !ari "i rimo, !are ‘a scormoni’: locul unde marea scormone #!rmul.<br />
Cf. Maskatûr, <strong>in</strong>fra.<br />
Krnjacol (rt) < cornu cu dublu sufix: !aceus "i !olus, lat. pop.<br />
*cornaceolus.<br />
Maskatûr < morsicatorium ! morsico, !are ‘a mu"ca sfâ"i<strong>in</strong>d’: locul<br />
unde marea mu"c! #!rmul. Cf. Kormat, supra.<br />
__________________________________________________________________<br />
157
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Merag, romanic, de orig<strong>in</strong>e neclar!, probabil coradical cu Merek (<strong>in</strong>fra).<br />
Merek, gen. Merga < mergus ‘cufundar’.<br />
Mugranj < malum graneum (granatum) ‘rodie’. Cf. Mogren, lâng! Budva.<br />
P<strong>in</strong> (Mali i Veli) < p<strong>in</strong>us ‘p<strong>in</strong>’.<br />
Poroz<strong>in</strong>a, it. Fares<strong>in</strong>a < gr. pharos ‘far’, <strong>in</strong>trat în romanitatea<br />
balcanic!, în acest caz cu sufixul !ensis sau !<strong>in</strong>us. Evolu#ia f > p este<br />
specific!, cf. Flanonae > Plom<strong>in</strong> etc.<br />
Prantur, Plantur < promontorium. Recurent.<br />
Punta KriTa, cre"t<strong>in</strong>!romanic, ‘Podul Crucii’ < lat. Pons (ac. pontem)<br />
crucis.<br />
Sis, numele unei în!l#imi pe <strong>in</strong>sul! < lat. pop. *susum = lat. clas.<br />
sursum ‘sus’; cf. rom. sus. Evolu#ia u > i este specific! dalmatei, de<br />
exemplu lat. murus ‘zid’ > s.!cr. mir.<br />
Slana < salis, ac. sale(m) ‘sare’. Recurent, cf. Slan, Slano în<br />
Lexiconul A.<br />
Stivan < Sanctus Jo(h)annes, compus cu sut < sanctus, recurent.<br />
Valun < vallis, cu sufix augmentativ (cf. Galun, I, 1).<br />
Vanula, romanic, etimon neclar, cf. Valun (metatez!).<br />
Câteva toponime sunt considerate cert preslave (precroate), romanice<br />
sau illiro!romanice: Baldar<strong>in</strong>, Kaldonta, Mezul<strong>in</strong> (poate dim<strong>in</strong>utiv de la<br />
forma dialectal! mezul < mediolus ‘mijlociu’, ca în Tmulj ‘cea"c!, pahar’;<br />
cf. rom. mijlociu, miez), Ridulje "i Ul. Kru!ija reflect! it. corsia ‘coridor,<br />
trecere’, iar Tarej, cu metatez! (d<strong>in</strong> *Tajer), reflect! it. tagliere. Forma<br />
dialectal! kapartûr reflect! lat. coopertorium ‘acoperitoare’.<br />
3. Lo$<strong>in</strong>j (pp. 44!54). It. Isola dei Luss<strong>in</strong>i. Numele este cert preslav,<br />
dar cu etimon neclar.<br />
Arbit < prob. lat. pop. *arbutus, arbitus, dim. de la arbor ‘arbore,<br />
copac’.<br />
Kanîtalj, cu alternan#a t/d. Probabil de orig<strong>in</strong>e italian!, etimon neclar.<br />
__________________________________________________________________<br />
158
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Lakunj < prob. lat. lacuna ! lacus.<br />
Levrera < Leporaria ! lepus,!oris ‘iepure’.<br />
Margar<strong>in</strong>a, înrudit cu forma dialectal! mrgar < lat. pop. *mulgare<br />
(mulgeo,!ere).<br />
MaTova < Maius.<br />
Mortar, form! coradical! cu NI Murter. Sufixul !er este<br />
italian!vene#ian < lat. !arius.<br />
.embi, pl. < .eumae < gr. neuma ‘semn, simbol’.<br />
Orjule < Auriola ! aureus ‘de aur, aurit’.<br />
Orser (Veli i Mali), form! coradical! cu NL istr. Vrsar < lat. Ursaria,<br />
probabil pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar vene#ian.<br />
Skopalj < prob. scopulus ‘recif, <strong>in</strong>suli#!’<br />
Susak, gen. Suska < gr.!rom. sansacus, gr. sámpsychon ‘planta<br />
Origanum, sovârv’.<br />
Sunt considerate cert preslave, romanice, dar f!r! etimon clar,<br />
urm!toarele toponime:<br />
Artatore, Balvanida, Uikat, Uirka, Kambonara, Limaran, Mara$ol,<br />
Samu$el, Sunfarni, TomoT<strong>in</strong>a, Torunza, Unijama. Kavuada, Kavada reflect!<br />
forma vene#ian! cavare ‘a extrage, a s!pa’, iar Sidro < Isidor.<br />
4. Rab (pp. 55–67). Antic Arva, Arba. Ilir. De la numele <strong>in</strong>sulei sunt<br />
derivate adjectivele: ven. arbascio, it. rascia, sp. raja, pg. rasa ‘postav, lân!<br />
de Rab’.<br />
Banjol < Balneolae, derivat d<strong>in</strong> balnea ‘baie, b!i’.<br />
Barbat < barbatus, cf. rom. b!rbat.<br />
Bru!kit < bruscetum ‘planta Ruscus aculeatus: ghimpe, meri"or<br />
ghimpos’.<br />
.ifnata, Uihnata < gr.!rom. siphonata < gr. sipho, !onis ‘conduct!,<br />
#eav!; izvor’.<br />
Frkanj. <strong>Pre</strong>slav, etimon neclar, posibil derivat de la frico, !are sau<br />
înrudit cu sicilian fragaggya, napolitan fragale ‘mul#ime de pe"ti mici’.<br />
__________________________________________________________________<br />
159
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
FuTa < lat. fodio, !ere ‘a s!pa’. Tratamentul fonetic di! > T este firesc.<br />
Grpe. Cert preslav, etimon neclar; coradical cu NL Gripe, în apropiere<br />
de Split.<br />
Kampîna < campanella, dim. de la campus ‘câmp’. Cf. NL rom.<br />
Câmp<strong>in</strong>a.<br />
Kamplaka, Kaplaka < caput + lacus, lat. pop. *cap!lac ‘lacul (balta)<br />
de la cap!tul (<strong>in</strong>sulei etc.)’.<br />
Kâmpor < campus, pl. pop. *campora, dup! modelul tempus, pl.<br />
tempora. Recurent.<br />
Kanîtalj, Kanîkalj, gen. Kanîklja < cannetulum ‘trestioar!’, dim. de la<br />
canna ‘trestie’.<br />
Karara < carraria ‘drum’.<br />
Kom(o)r$âr < commerciarium. „Explica#ia pr<strong>in</strong> Campus Martius<br />
‘câmpul lui Marte’ nu este acceptabil!” adaug! Skok (p. 61).<br />
Ko!ljun < castellione, form! popular! derivat! de la castellum.<br />
Recurent.<br />
Krklant < circ<strong>in</strong>atus ‘rotund, circular’.<br />
Miral, derivat lat<strong>in</strong> popular de la mirare (lat. clasic miror, !ari,<br />
deponent). Sensul toponimului este ‘loc de privit’.<br />
Mo!una. În dialectul local, exist! forma mo!un < lat. pop. mansione<br />
(m) ‘loc de popas’. Recurent.<br />
MunNel < lat. pop. monticellus, dim. de la mons, !tis ‘munte’; recurent.<br />
Palît < paludem ‘mla"t<strong>in</strong>!’. Coradical este NL Poljud, în apropiere de<br />
Split "i rom. p!dure, cu metatez! (ipotez! neacceptat! de unii l<strong>in</strong>gvi"ti).<br />
Pa!turân, cu sufixul !an d<strong>in</strong> lat. pastor (pastorius, pastoricius).<br />
Plaj < gr.!rom. plagium. Recurent.<br />
Prsur < frixorium, derivat de la frigo, !ere, frixi. Recurent.<br />
Prvorâda < Pulveraria ! pulver ‘pulbere’.<br />
__________________________________________________________________<br />
160
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Sakarata (Sv. Grgur Sakarata) < siccarius ‘loc unde se usuc! grânele’,<br />
cf. pg. siqueiro ‘id’. Grgur reflect! forma cre"t<strong>in</strong>!romanic! Gregorius.<br />
Sarak<strong>in</strong> < Saracenus, pl. Saraceni, popula#ie d<strong>in</strong> Arabia Felix.<br />
Silba, Sirba, NI Silba < silva ‘p!dure’. Recurent.<br />
Sut < sanctus. Recurent.<br />
Suvid < sanctus Vitus. Cf. sut.<br />
Val < vallis ‘vale’, frecvent, recurent.<br />
Valsabâna, Valsalbana < vallis Silvania ‘valea (zeului) Silvanus’.<br />
Vidilaka < lat. pop. *valle de laco ‘valea lacului’.<br />
5. Pag (pp. 67–77).<br />
Bo!ane, pl. < antic Bassiana, ill!rom. Coradical cu NL Bo!ana, în<br />
apropiere de Biograd, pe litoralul cont<strong>in</strong>ental.<br />
Ua)ka < antic Cissa, illiro!romanic.<br />
Kar<strong>in</strong> (Sv. Kar<strong>in</strong>) < Quir<strong>in</strong>us.<br />
Lakljan < Lic<strong>in</strong>iana (urbs, civitas) – Lic<strong>in</strong>ius. Cf. Lipljan (Lexiconul A)<br />
"i Pov(l)jana, <strong>in</strong>fra.<br />
Lun < leo, leonis ‘leu’.<br />
Makar < antic Muccurum, illiro!romanic.<br />
Maun, preslav "i preilir, probabil preie.<br />
Movra < Maurus.<br />
Mrtva < myrta, pl; recurent.<br />
.ovalja < navalis ! navis ‘nav!, ambarca#iune’.<br />
Povjana "i Povljana < Pauliana (urbs, civitas) – Paulus, nume<br />
cre"t<strong>in</strong>!romanic. Cf. Lakljan, supra.<br />
Sakrât, Sakarata, de aceea"i orig<strong>in</strong>e ca forma omofon! de pe <strong>in</strong>sula<br />
Rab (supra, I. 4).<br />
/krda < antic Skirda, illir.<br />
Tov(e)rnele < lat. pop. *taverna (clas. taberna) ‘colib!’, cu sufixul<br />
dim<strong>in</strong>utival !ella.<br />
__________________________________________________________________<br />
161
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Vir. Atestat în anul 1345 sub forma Ura. <strong>Pre</strong>ie. Evolu#ia fonetic! este<br />
fireasc!: urceus > vr$, hortus > vrt; cf. Vrbas < Urpanus, Urbanus, în<br />
Lexiconul A.<br />
Skok (p. 71) înregistreaz! de asemenea forma dialectal! hripa <<br />
prelat<strong>in</strong> (preie.) grippus, greppus, crepus ‘stânc!’. De asemenea, forma sut<br />
< lat. sanctus.<br />
II. Arhipelagul Zadar!"ibenik. (Pag. 78 sq.). Cupr<strong>in</strong>de 15 <strong>in</strong>sule.<br />
Doar numele <strong>in</strong>sulei Veli Otok este slav, toate celelalte sunt preslave.<br />
1. Olib, Ulib (pp. 79!85). Antic tardiv Aluip, Allybum, Luibo. Etimon<br />
dificil, posibil lat. alluvium sau un alt etimon (ilir) <strong>in</strong>fluen#at pr<strong>in</strong> etimologie<br />
popular! de forma lat<strong>in</strong>!. Sunt înregistrate aici câteva forme dialectale ca:<br />
mo!una < mansione(m) ‘loc de popas’; lokva ‘balt! mocirloas!’ < lacuna ! lacus.<br />
FuN<strong>in</strong>. <strong>Pre</strong>slav, etimon neclar.<br />
Parsurna ! prsur < frixorium. Recurent.<br />
Sambare < Sanctus Bartolomeus sau Sancta Barbara.<br />
Stivan < Sanctus Johannes.<br />
Stomor<strong>in</strong>i < Sancta Maria.<br />
2. Silba (pp. 85!89). Lat. silva. Toponim recurent în <strong>in</strong>sulele adriatice.<br />
Karf, probabil înrudit cu NI Krf. <strong>Pre</strong>slav, etimon neclar.<br />
Marta < myrta.<br />
Mostir < monasterium.<br />
Jkar. Toponime asem!n!toare "i în <strong>in</strong>sulele Olib, Krk "i Pag. <strong>Pre</strong>slav ilir.<br />
Vezi $i Jar (supra, Lexicon A).<br />
3. <strong>Pre</strong>muda (pp. 89–93). Antic Pyrótima; Tab. Peut. atest! forma<br />
Palmodos, Palmodon, forme posibil derivate de la palma ‘palm!’ "i<br />
‘palmier’, care îns! nu explic! sensul. O alt! posibil! explica#ie ar fi un<br />
relict preie., d<strong>in</strong>tr!o form! *Pamodos. Pri! s!ar putea explica sub <strong>in</strong>fluen#a<br />
formei lat<strong>in</strong>e primus. Cert preslav.<br />
__________________________________________________________________<br />
162
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Bale, probabil înrudit cu NL Bale d<strong>in</strong> Istria < vallis ‘vale’ sau d<strong>in</strong><br />
italian!.<br />
Krijal < Cyriacus.<br />
Martovna < marta, myrta ‘mirt’.<br />
Omi!, înrudit cu forma omofon! d<strong>in</strong> Veli Otok; preslav ilir.<br />
4. Molat, Ist "i "karda (pp. 94!99). NI Molat, it. Melada este înrudit<br />
cu NI Mljet, preslave, explicate pr<strong>in</strong> lat. mellatus ! mel, melis ‘miere’. NI Ist<br />
este de orig<strong>in</strong>e ilir!, cf. Bast (antic Biston), în Croa#ia; Bistue, în Bosnia.<br />
âkarda, antic Skardon (oros), il. skerd!.<br />
Banàostar, Banuàstar < genista ‘g<strong>in</strong>estr!, grozav!’. Recurent.<br />
Bargùlje, înrudit cu NL Brguli (Kotor), Brgule (Serbia), dial. brgulja<br />
< it. bergolare < verbulare ‘a p!l!vr!gi’. Rom. a bâigui pare înrudit cu<br />
aceste forme.<br />
Funestrala, dim. de la fenestra ‘fereastr!’.<br />
Klunda < columna.<br />
Maknare < mach<strong>in</strong>a cu suf. !aria ‘ma"<strong>in</strong>! = moar!’.<br />
Pendùlj < pendulus ‘atârnat, suspendat’.<br />
Prasùr<strong>in</strong>a, Padruara, înrudit cu Prsur (Rab) < frixorium. Recurent.<br />
Sakatûr < siccatorium . Recurent.<br />
5. Sestrunj "i Rivanj (pp. 100!103). Sestrunj s!ar putea explica pr<strong>in</strong><br />
extraneus ‘exterior, str!<strong>in</strong>’; Rivanj este neclar, explica#ia pr<strong>in</strong> Ripanium<br />
(ripa ‘mal’) nu pare plauzibil!. În orice caz, sunt preslave.<br />
Idula, un toponim identic este "i în <strong>in</strong>sula Ugljan. Neclar, preslav.<br />
IT. Neclar, preslav (it. Eso).<br />
Klis, cf. NL Klis în apropiere de Split. Neclare, preslave.<br />
6. Ugljan, Uljan (pp. 103!109). Explicat d<strong>in</strong> Gellianum ( NP Gellius)<br />
cu prefixul u!, ca în cazul Skopje, Skoplje ! Uskoplje (cf. Lex. A, s.v.<br />
Skopje). Cf. Jakljan < Lic<strong>in</strong>iana, lâng! Dubrovnik.<br />
Brga$elj, celto!ilir briga ‘munte’ cu sufixul dim<strong>in</strong>utival lat<strong>in</strong> !cellus,<br />
ca în monticellus.<br />
__________________________________________________________________<br />
163
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Ueprljana, Ueprlj<strong>and</strong>a, preslav, etimon neclar.<br />
Zgon, asemeni NL Zgon, în Muntenegru. Neclar, preslav.<br />
7. I( Mali i Veli (pp. 110–113). Probabil preroman, „mediteranean” (preie.),<br />
poate înrudit cu gr. nêsos "i cu lat. <strong>in</strong>sula.<br />
Br!anj < versare cu sufixul !an.<br />
Ko!lj<strong>in</strong> < castellione. Recurent.<br />
MunNel < monticellus.<br />
Parda, neclar, preslav.<br />
Rava, preie. Toponime asem!n!toare sunt r!spândite în sudul Italiei,<br />
iar în limbile romanice occidentale se p!streaz! în lexic cuv<strong>in</strong>te înrudite cu<br />
sensul ‘piatr!, stânc!’.<br />
/ipnate < siphôn, !ône ‘izvor’ "i suf. lat. !atus. Recurent.<br />
Trtu!a < tortuosus. Recurent.<br />
8. Veli Otok (pag. 114!125). S<strong>in</strong>gura denumire slav!, ce calchiaz! îns!<br />
forma lat<strong>in</strong>! târzie Insula Maior (anul 1289); it. Isola Gr<strong>and</strong>e/ Longa/ Grossa.<br />
Birb<strong>in</strong>j < verbena ‘buruian! sacr!’.<br />
Garmenjak < preslav garma ‘scobitur! în stânc!’.<br />
Krbu!Nak, derivat d<strong>in</strong> krbun < carbone cu sufix slav.<br />
Krknata < circ<strong>in</strong>atus ! circ<strong>in</strong>us < circ<strong>in</strong>o ‘a face un cerc’.<br />
Lokajne < lacuna ! lacus.<br />
Magr! în NL ca Magrovica < Megarus, preie. sau d<strong>in</strong> gr. megaron<br />
‘cas! mare, palat’.<br />
MeTanj < medianus, „dar denumirea nu pare a avea motiva#ie logic! în<br />
configura#ia locului” (Skok).<br />
Mostir < monasterium. Recurent.<br />
Mrtovnjak ! mrta < myrta. Recurent.<br />
Omi!. NL similare "i în alte <strong>in</strong>sule; toate sunt preslave, antic Almisium,<br />
grafie pentru forme probabil ilire.<br />
__________________________________________________________________<br />
164
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Ozdren < consuere ‘a coase’ cu !d! epentetic, ca în francez cozdre, de<br />
aceea"i orig<strong>in</strong>e.<br />
Padrare < petraria ‘loc pietros’.<br />
Sakarun, Saharun, Sakaron < siccus cu sufix augmentativ; recurent.<br />
Sali < sal, salis ‘sare’. Recurent.<br />
Savar < gr. sauros ‘gu"ter’.<br />
Stivan, Sustipan < Sanctus Ivan (Johannes).<br />
Sustipanja (Luka) < (vallis) Sancti Stephani; sut, su! este recurent în<br />
toponimia <strong>in</strong>sulelor adriatice.<br />
Tela!Nica < Tilagus, preie.<br />
Utra, neclar, preslav.<br />
Vman, explicabil pr<strong>in</strong> lat. medianus > MTan > Vman, cu metatez! sau<br />
înrudit cu NL Giman, în apropiere de Dubrovnik, ce se poate explica d<strong>in</strong> lat.<br />
(praedium) Gem<strong>in</strong>ianum.<br />
9. Grupul Kornat (pp. 125–132). Este reprezentat de <strong>in</strong>sulele Kornat,<br />
Vut "i Sit, toate de orig<strong>in</strong>e preslav!. Kornat este explicat de Skok pr<strong>in</strong> lat.<br />
<strong>in</strong>coronata sau, mai degrab!, pr<strong>in</strong> participiul verbului corrimare ‘a zdrobi’,<br />
(<strong>in</strong>sula) corrimata. D<strong>in</strong> acela"i etimon ar proveni "i rom. a curma, de$i este<br />
îndoielnic ca rom. a curma s! prov<strong>in</strong>! d<strong>in</strong> etimonul sugerat de Skok; este mai<br />
degrab! un element autohton (<strong>Paliga</strong> 2006 b: 83). Orig<strong>in</strong>ea lat<strong>in</strong>! a<br />
toponimului adriatic este probabil!; propunem o form! lat<strong>in</strong>! popular!<br />
cornatus < cornu ‘corn (de animal)’ sau un derivat popular de la cornus ‘corn<br />
(copac)’. Vut este explicat d<strong>in</strong> lat. junctus ‘al!turat, legat’. Sit reflect! lat. situs<br />
‘loc, a"ezare’.<br />
Aba, orig<strong>in</strong>e preslav!, etimon <strong>in</strong>cert. Înrudit cu Abatuta?<br />
Balabra, preslav, etimon <strong>in</strong>cert.<br />
Dragunara < draco, !onis ‘drac’ cu sufixul !arius, !a.<br />
Kl<strong>in</strong>t, izolat, probabil romanic, etimon neclar. Cf. Klis, supra, II, 5.<br />
Lavdara < lapidaria ‘pietr!rie’.<br />
__________________________________________________________________<br />
165
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Lavsa, Lavca < celto!ilir lausiae (lapides lausiae) ‘roc! "istoas!, lespede’.<br />
Opat < hospitalis (probabil); <strong>in</strong>i#ial, era un termen specific vocabularului<br />
cre"t<strong>in</strong>.<br />
Panitula < pane ‘pâ<strong>in</strong>e’ cu sufix dim<strong>in</strong>utival.<br />
Purara (Vela i Mala) < pirus ‘p!r’, cu sufixul !arius, frecvent în lat<strong>in</strong>a<br />
popular!.<br />
Trtu!a < tortuosus. Recurent.<br />
Vakanac < Takan < lat. diaconus.<br />
10. Pa!man (pp. 133!139). D<strong>in</strong> lat. Postumius cu sufixul !anus:<br />
Postumianum praedium. În anul 1067, este atestat ca Flaueyco < Flavi vico,<br />
cu tratamentul fonetic 0 > ey, specific dalmatei. Cf. Postojna, Lex. A.<br />
Banj < balneae.<br />
Jota, neclar, preslav.<br />
Kotul, local "i Uavata, Uavatul. <strong>Pre</strong>slav, etimon neclar. Cf. rom. cot(ul).<br />
Mrljane < (praedium) Mar<strong>in</strong>ianum; înrudit cu NL Marjan, lâng! Split.<br />
.evijane, .evidane < .aevidius cu suf. !anus: (praedium)<br />
.aevidianum.<br />
Ri$ul < ericius ‘arici’ cu suf. dim.: lat. pop. *ericiullus.<br />
Tal<strong>in</strong>e, înrudit cu NL Tale, <strong>in</strong>sula Olib. <strong>Pre</strong>slav, etimon neclar.<br />
Tkon, dial. Kûn < *Tuconum, pr<strong>in</strong> metatez! de la Cotunum, Cotonum.<br />
11. Vrgada (pp. 139–144). <strong>Pre</strong>slav, dificil de explicat. Forma actual!<br />
pare deformat! ori <strong>in</strong>fluen#at! de dialectele vene#iene. În sec. 17, este<br />
atestat! forma Lapkat. În antichitate, era numit! Insula rubricata ‘<strong>in</strong>sula<br />
ro"ie’. Cf. Vrbas în Lex. A.<br />
Sudùjan, Sudùjma < Sanctus Dom<strong>in</strong>us (!na); toponim recurent,<br />
compus cu sut < sanctus.<br />
Skok înregistreaz! "i forma local! gljendura < arom. gl’<strong>in</strong>dur! <<br />
gl<strong>and</strong>ula ‘gh<strong>in</strong>duri’.<br />
__________________________________________________________________<br />
166
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
12. Murter, Morter (pp. 145–149). Cf. Kvarner. Orig<strong>in</strong>e italian!:<br />
mortaio < mortarium ‘vas de amestecat, de pisat’.<br />
13. -irje, dial. "i -iràje (pp. 150–154). Probabil d<strong>in</strong> gr. gyros ‘rotund’,<br />
cuvânt ce a <strong>in</strong>trat "i în romanitatea sud!est european!, cf. rom. giur > jur.<br />
Bavkul, înrudit cu un toponim identic în Molat. Probabil vechi dalmat,<br />
etimon neclar.<br />
Kakan < lat. cygnus ‘leb!d!’. Kak! apare în toponimia traco!ilir!;<br />
asocierea cu lat. cygnus, cycnus ar putea fi o simpl! asem!nare fortuit! "i/<br />
sau o etimologie popular!.<br />
Kopranj < caprula, dim. de la capra. Cf. Koper, Lex. A.<br />
Logorun, cf. NL Logorun în apropiere de Split. D<strong>in</strong> punct de vedere<br />
formal, pare gr. lagaros ‘blând, delicat’, dar nu este clar! motiva#ia.<br />
Mrtovac < mrta < myrta. Toponim recurent.<br />
Tijat, prob. de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>! cu suf. !at; etimon neclar.<br />
14. Grupul Zlar<strong>in</strong> (pp. 154–156). Insulele Zlar<strong>in</strong>, Krbela (Vela i<br />
Mala) "i Krapan (Krapanj, Krapjun). Krbela < curvus, cu sufic dimnutival.<br />
Krapan, Krapanj, Krapjun, probabil d<strong>in</strong> gr. kópranon ‘noroi, balt!’, cf. alb.<br />
karpë ‘stânc!’. Zlar<strong>in</strong> este cert preslav, etimon neclar.<br />
Tmara, neclar, prob. gr. tomárion ‘t!ietur!, bucat!’. Vezi "i sub 15.<br />
15. Kopara (pag. 156–159). D<strong>in</strong> lat. Capraria < capra.<br />
Movar, gen. Movra < Maurus.<br />
Stùp<strong>in</strong> < ill. Stelpona, Stolpona, cu suf. !ona ca Albona, Skardona,<br />
Aenona, .arona, Salonae > Lab<strong>in</strong>, Skrad<strong>in</strong>, .<strong>in</strong>, .or<strong>in</strong>, Sol<strong>in</strong>, respectiv.<br />
Tmara, înrudit cu forma omofon! de sub nr. 14.<br />
III. Grupul central dalmatic (pp. 160 sq.). Este reprezentat de<br />
<strong>in</strong>sulele -iovo, &olta, Bra$, Hvar "i Vis.<br />
1. &iovo (pp. 161–167). Forma italian! este Bua, Boa, Bova < bos,<br />
bovis. Forma croat! este neclar!, mai ales c! este radical diferit! de cea<br />
italian!.<br />
__________________________________________________________________<br />
167
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Artatur, romanic, etimon neclar, cu sufixul !atore > cr. !atur.<br />
Bosilj<strong>in</strong>a < NP Bosilj < gr. Basilios < basileus.<br />
Drid, cert preslav, etimon neclar, probabil înrudit cu formele Drava, Dreta,<br />
Dr<strong>in</strong>a, Dr<strong>in</strong>ja1a (supra, Lexicon A); Cf. NL rom. Dridu (<strong>Paliga</strong> 2006 b: 91).<br />
Kluda (cf. NL Klunda, în Silba) < columna.<br />
Krknja! (Veli i Mali) < circ<strong>in</strong>us cu suf. !aceus ‘circular, rotund’. Cf.<br />
Krk, Kranj în Lex. A; unele toponime cu radical Kra!, Kr! pot fi preie.<br />
Kuknara < cyc<strong>in</strong>us (cycnus, cygnus) ‘leb!d!’; cf. NI Kakan.<br />
Supetar < Sanctus Petrus. Recurent.<br />
Melevr<strong>in</strong>, preslav, romanic, etimon neclar.<br />
Mendulovac < mendula < amygdalis, cu sufix slav.<br />
Merara, posibil d<strong>in</strong> lat. morum ‘dud!’ cu suf. !ara, cr. dial. murva.<br />
R<strong>in</strong>a (Vela i Mala) < arena ‘nisip, teren nisipos’, rom. dial. ar<strong>in</strong>!.<br />
2. "olta, dial. "i "ulet (pp. 167!171). Explicat d<strong>in</strong> lat. solutus < solvo,<br />
!ere ‘a rezolva’; poate fi îns! o simpl! etimologie popular!. Este mai<br />
degrab! un toponim ilir, posibil de orig<strong>in</strong>e preie.<br />
Ka!jum, Ka!ljum < castellione ! castellum. Toponim recurent.<br />
Stomor<strong>in</strong>a < Sancta Maria. Recurent.<br />
3. Bra% (pp. 171!181). Antic Brattia, ilir, înrudit cu NFl Brenta<br />
(nordul Italiei), ill!mesapic brendon ‘cornut, cerb’. Russu 1969: 102; etimon<br />
probabil ie. *bhred!, *bhredh! ‘a trece pr<strong>in</strong> vad, vad’.<br />
Bol < vallum. Un toponim similar se afl! lâng! Split.<br />
Brkàta < verticata ! vertex, !icis ‘vârtej; cre"tet, pisc’.<br />
Kobila < caballaria ! caballus.<br />
Ko!tilo < castellum. Cf. NM rom. Co"tila, se pare unicul caz când un<br />
toponim românesc ar <strong>in</strong>dica un fonetism de tip dalmat.<br />
Lovre$<strong>in</strong>a < NP Lovre$ < Laurentius.<br />
Mo!nje < mansione(m). Recurent. Cf. NL Mo!nje, Lex. A.<br />
__________________________________________________________________<br />
168
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Vukovic < Tuka ‘m!tur!’ < lat. juncus ‘ varg!, nuia’.<br />
Sutivan, Sùpetar, Sumart<strong>in</strong> < Sanctus Johannes, S. Petrus, S.<br />
Mart<strong>in</strong>us, respectiv. Forme recurente.<br />
/krip, probabil înrudit cu NL gr. Skirphai < skir(r)os ‘teren<br />
necultivat’; skiron ‘crust!’.<br />
Skok înregistreaz! "i forma dialectal! pu$ < puteus ‘groap!, pu#’; rom. pu#.<br />
4. Hvar, dial. Fôr (pp. 181!191). Antic Pharos, Pharia,<br />
greco!romanic; vezi "i Skok 1917: 122.<br />
Marg<strong>in</strong>ski < mrg<strong>in</strong> < marg<strong>in</strong>em.<br />
Moster < monasterium; cf. Mostir. Forme recurente.<br />
Motokit < *monte acutu (mons acutus) ‘munte ascu#it’. Un toponim<br />
similar se afl! în Dalma#ia.<br />
SuNuraj. Prima parte este su(t) < sanctus (recurent în toponimia<br />
adriatic!); partea a doua este neclar!, vezi SuWuraW (mai jos, la nr. IV, 3) "i<br />
NL rom. Sângiorz.<br />
5. Vis (pag. 192!197). Antic Issa, preie. Forme recurente în zona<br />
egean!!mediteranean!.<br />
KomiTa, preslav, etimon <strong>in</strong>cert, posibil .ikomedia, NPp .ikomêdês.<br />
Kostirna < cisterna ‘rezervor de ap!’.<br />
Kumpris < cypressus ‘chiparos’.<br />
.evaja < novalia, pl., sg., novalis (terra) ‘loc necultivat’.<br />
Promentur < promontorium. Recurent.<br />
Seket, Seged < siccus cu sufix. Toponimele derivate de la siccus sunt<br />
recurente.<br />
Skok noteaz! "i forma dialectal! prîtôr ‘recipient’ < *praejectorium !<br />
praejaceo ‘a înt<strong>in</strong>de îna<strong>in</strong>te’, „unicat în limbile romanice”.<br />
__________________________________________________________________<br />
169
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
IV. Grupul <strong>in</strong>sular sud!dalmat: Kor%ula, Mljet "i Lastovo, precum<br />
"i Grupul Elafit (elafitske otoke): Lakljan, )ipan, Lopud, Kolo%ep,<br />
Lokrum "i Daksa.<br />
1. Kor%ula (pp. 198–208). V. cr. Krkar, it. Curzola. Probabil înrudit<br />
cu gr. Korkyra sau chiar de orig<strong>in</strong>e greac!.<br />
Brkata < verticata; cf. toponimul omofon d<strong>in</strong> <strong>in</strong>sula Bra$.<br />
Brnistrova < brnistra < genista. Recurent.<br />
Kampu! < campus + !uceus (suf. dim.). Recurent.<br />
K$ara < cotiaria ! cos, cotis ‘cute, piatr! de ascu#it’; cotoria, cotaria<br />
‘loc pietros’.<br />
Mirje < mir < m2rus ‘zid’, cu 2 > i, tratament specific dalmatei.<br />
Mrt<strong>in</strong>jak < mrta < myrta. Recurent.<br />
Petrara < petraria ! petra.<br />
Pupnata < pamp<strong>in</strong>ata ! pamp<strong>in</strong>us ‘l!star de vi#!’.<br />
Sutvara < Sancta Barbara; toponimele compuse cu su(t) < sanctus<br />
sunt recurente.<br />
Vjan < Junianum; cf. Vnjan, în apropiere de Split.<br />
Vukova < Tuka < juncus.<br />
2. Mljet (pp. 209!219). Antic Melít3. Aceea"i denumire era folosit! în<br />
antichitate "i pentru <strong>in</strong>sula Malta. <strong>Pre</strong>ie., asociat de greci, pr<strong>in</strong> etimologie<br />
popular! (substitu#ie etimologic!) formei m3li, melitos ‘miere’. Cele mai<br />
multe toponime preslave sunt concentrate în partea occidental!.<br />
Brnjestrova < brnjestra < genista. Recurent.<br />
Lâgo < lacus (o <strong>in</strong>suli#!).<br />
Lèngac, preslav, probabil il. lanca ‘lunc!’, cu a>e, ca în dalm. chesa<br />
< casa.<br />
Ogiran < aggerarium ! aggeries, lat. clasic congeries ‘gr!mad!’.<br />
Pètro (Veliki i Mali), gen. Petrála < petrarius (mons).<br />
Pìnjevci < p<strong>in</strong>j < p0neus ! p<strong>in</strong>us ‘p<strong>in</strong>’.<br />
__________________________________________________________________<br />
170
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Pola$e < palatium. Aici se afla în antichitate o fort!rea#! roman!.<br />
Pôma, dial. "i Pômena, Pom<strong>in</strong>a < palma ‘palm!’ "i ‘palmier’.<br />
Pòmjenta, Podumjenta < fundamentum, cu tratamentul lat. f > dalm. p.<br />
Pôntu (od Lenge) < pons, pontis (ponte).<br />
Prò4ura < rom.!dalm. Proxura < frixorium (frigere). Recurent.<br />
Sovra, Sôbra < prob. gr. sauros ‘un soi de pe"te’.<br />
Skok noteaz! forma dialectal! t<strong>in</strong>jal < t<strong>in</strong>ellum (cat. t<strong>in</strong>ell, sp. t<strong>in</strong>elo)<br />
‘sufragerie’ (pentru servitori).<br />
3. Lastovo (pp. 219!229). Antic Ládesta, Ládeston, apoi Lasta. Ven.<br />
Punta di Laesta. Ilir, cu sufixul !est, ca în Bigeste, Ateste (Este), Tergeste<br />
(Trst). Forma actual! d<strong>in</strong> s.!cr. nu se poate explica direct, ci pr<strong>in</strong>tr!o form!<br />
lat<strong>in</strong>izat! *Lasta, cu sufix slav.<br />
Bi!evo < prob. romanic Busi, dificil de analizat: genitiv!locativ sau plural?<br />
Dô, neclar.<br />
Duvna < dom<strong>in</strong>a.<br />
Mr$a, Mr$ara < myrtearia. Recurent.<br />
SoTanj, neclar, preslav.<br />
Stomor<strong>in</strong>e < Sancta Maria, recurent.<br />
Su5ura5 < Sanctus Georgios; de aici "i rom. Sângiorz; vezi $i Su"uraj<br />
(supra, III, 4).<br />
Ubli, neclar, preslav.<br />
Vaplo (dou! alte forme în <strong>in</strong>sulele Pag "i Molat). <strong>Pre</strong>slav, etimon neclar.<br />
4. Lakljan (Jakljan) (pp. 229!233). Insula era numit! de Pl<strong>in</strong>ius<br />
Elaphites, pl. Elaphitides < elaphos ‘cerb’. De aici, grupul de <strong>in</strong>sule este<br />
numit Insulele Elafite. Orig<strong>in</strong>ea toponimului este lat. (<strong>in</strong>sula) Lic<strong>in</strong>iana (<<br />
Lic<strong>in</strong>ius), de aici formele croate: Laknjan > Lakljan "i, cu metatez!, Jakljan.<br />
Olipa < lat. alapa ! ala ‘arip!’, dubr.!rom. álepa, rom. arip!.<br />
5. "ipan (pp. 233!238). Cea mai mare <strong>in</strong>sul! d<strong>in</strong> grupul elafit. Cert<br />
preslav. Atest!ri: anul 1222 Juppanae; sec. 13, Cuppana, Zuppana,<br />
Giuppana; 1370: /ipan. Forma ar trebui s! fie *Vipan; este neclar! evolu#ia<br />
T > ). Etimonul sugerat ar putea fi gr. gypanon ‘cuib de vultur’. Consider!m<br />
c! etimonul trebuie s! fie Tupan, rom. giupân, jupân, analizat de noi în<br />
capitolul dedicat organiz!rii sociale.<br />
__________________________________________________________________<br />
171
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Biga < lat. biga ‘car cu boi’, cf. "i alb. bigë ‘ramur!, creang!’.<br />
Lava < labes ‘coast! abrupt!’<br />
Prtu!a, romanic, etimon neclar, cf. Trtu!a < tortuosus.<br />
Sekanja, preslav, probabil romanic, etimon neclar.<br />
Sutulija < Sanctus Helias ‘Sf. Ilie’.<br />
6. Lopud (pp. 239–242). D<strong>in</strong> gr. elaphópos, !podos, gr. pop.<br />
*elaphóda ‘cu picior de cerb’.<br />
Igo < gr. aigialós ‘#!rm’.<br />
Mr$ica < mr$a < myrta. Recurent.<br />
Skùpio, gen. Skupjela < scopellus < gr. skópelos ‘<strong>in</strong>suli#!, recif’.<br />
Sutmiho < Sanctus Michaelis.<br />
/unj, de asemenea P!unja < Apscium, Acscium (*Ap!un, *Ak!un).<br />
7. Kolo%ep, dial. "i Kalamota, it. Calamotta (pp. 242–246). Lat.<br />
Calameta ‘teren cu trestie’ < calametum ! calamus ‘trestie’. Forma a"teptat!<br />
ar fi *Kolope$, cu metatez! Kolo$ep. F!r! îndoial!, toponimul a fost supus<br />
fenomenului de substitu#ie etimologic!, pr<strong>in</strong> asociere cu kolo "i $ep.<br />
Lovret < Lauretum.<br />
/umet < prob. lat. juncetum ‘p!puri"’.<br />
8. Lokrum "i Daksa (pp. 246!249). Cert preslave. Prima form! este<br />
atestat! în anul 1115: Lacromono; 1200: Acrum<strong>in</strong>a, deoarece La! a fost<br />
asimilat cu articolul hot!rât d<strong>in</strong> italian!. Et.: prob. lat. acrumen, it. agrume<br />
‘fruct acru, poam! acr!’, pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar vene#ian. Daksa ar putea reflecta<br />
lat. axis, lat. pop. axa, cu prepozi#ia de.<br />
Bòbara < (<strong>in</strong>sula) barbaria.<br />
Superka < Sancta Petr(onill)a.<br />
Supetar < Sanctus Petrus. Recurent.<br />
__________________________________________________________________<br />
172
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Relicte antroponimice în limbile slave de sud<br />
Sistemul antroponimic modern s!a cristalizat de!a lungul Evului<br />
Mediu, având la baz! onomastica cre"t<strong>in</strong>!. Spre deosebire de toponime, care<br />
sunt – pr<strong>in</strong> def<strong>in</strong>i#ie – elemente statice, antroponimele reprez<strong>in</strong>t!, în<br />
contrast, factorul mobil, supus în permanen#! alter!rilor "i distorsiunilor,<br />
pr<strong>in</strong> deformarea – <strong>in</strong>ten#ionat! sau ne<strong>in</strong>ten#ionat! – a numelui o dat! cu<br />
înregistrarea sa în documentele adm<strong>in</strong>istra#iei "i pr<strong>in</strong> adaptarea sa – dac! era<br />
str!<strong>in</strong> ori dac! numai p!rea str!<strong>in</strong> – la specificul limbii locului sau a limbii<br />
adm<strong>in</strong>istra#iei. Acestea sunt motivele pr<strong>in</strong>cipale ce fac d<strong>in</strong> analiza<br />
antroponimiei – mai ales a antroponimiei arhaice, de substrat – un domeniu<br />
dificil, extrem de rar abordat de cercet!tori. D<strong>in</strong> <strong>in</strong>forma#iile pe care le<br />
avem, exist! un s<strong>in</strong>gur studiu dedicat acestei problematici, datorat lui<br />
Duridanov (1960), care consider! orig<strong>in</strong>ea trac! a câtorva antroponime<br />
bulgare, sârbo!croate "i române"ti. Ulterior, acela"i autor (Duridanov 1969),<br />
a trasat "i câteva paralele între antroponimia trac! "i cea baltic!.<br />
Cu toate acestea, consider!m c! putem aborda "i acest subiect, în<br />
cadrul larg al onomasticii sud!est europene de tip relict. Cum putem privi<br />
asemenea antroponime? Într!o perspectiv! comparativ!, ele ar avea acela"i<br />
„statut” ca antroponimele celtice d<strong>in</strong> englez!, unde sunt analizabile forme<br />
precum: Alasdair, gaelic; Arthur, celtic, având sensul ‘urs’ sau irl<strong>and</strong>ez,<br />
având sensul ‘piatr!’; Bridget, Brigid, f., celtic ‘putere’, de asemeni numele<br />
unei zei#e a focului; Dilys, f., galic ‘sigur, constant’; Dougal, celtic ‘str!<strong>in</strong><br />
negru’ (gaelic Dùghall); Ena, f., ‘m<strong>in</strong>unat, delicat’, <strong>in</strong>terferat cu un<br />
hipocoristic de la Eugenia; Gwyneth, f., galic ‘b<strong>in</strong>ecuvântat’; Kev<strong>in</strong>,<br />
‘na"tere b<strong>in</strong>e venit!’ etc. (Vezi Macdonald 1972, addenda onomastic!).<br />
Trebuie semnalat faptul c! Zaimov (1988), într!un dic#ionar dedicat<br />
antroponimiei bulgare, evit! raportarea la cuv<strong>in</strong>te romanice, române"ti în<br />
primul rând, preferând explica#ii în cadrul limbii bulgare. Astfel, NP b.<br />
Bade, Bado nu este raportat la rom. bade, NP Badea, B!descu ci la sl.<br />
__________________________________________________________________<br />
173
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
badati (p. 11); NP b. Brad nu este explicat pr<strong>in</strong> rom. brad, NP Brad,<br />
Br!dean(u), ci d<strong>in</strong> O!brad sau d<strong>in</strong> Bradi!slav (p. 32); NP b. Ve$<strong>in</strong> nu este<br />
raportat la rom. vec<strong>in</strong>, NP Vec<strong>in</strong>u, ci explicat ca derivat de la Veko, Vetko cu<br />
sufixul !<strong>in</strong> (p. 49); NP b. Dajna, Dajno, Dojna, Dojno nu sunt raportate la<br />
rom. da<strong>in</strong>!, do<strong>in</strong>!, NP Do<strong>in</strong>a (p. 78 "i 91; despre do<strong>in</strong>! "i bogata sa familie<br />
etimologic! vezi <strong>Paliga</strong> 1994, cu bibliografia problemei).<br />
Asemenea demersuri etimologice complic! abordarea noastr!, sau<br />
orice abordare de acest tip, deoarece sunt negate coresponden#e etimologice<br />
evidente sau foarte probabile. Totu"i, alte studii sprij<strong>in</strong>! demersul nostru.<br />
Grkovi) (1983: 88–89) arat! c! exist! câteva relicte antroponimice<br />
traco!ilire în onomastica sârb!!croat!. D<strong>in</strong> p!cate, autoarea nu citeaz! decât<br />
un exemplu cert: radicalul antroponimic Vata! în Vata!. Acesta trebuie<br />
discutat în rela#ie cu vatah, vatak, rom. v!taf, v!ta" (vezi alte discu#ii în<br />
capitolul Termeni referitori la organizarea social!). Într!o alt! lucrare,<br />
Grkovi) (1986), a analizat câteva antroponime sârbe"ti d<strong>in</strong> sec. al XIV!lea.<br />
Câteva sunt române"ti sau, în orice caz, neslave: Ban (formele derivate de la<br />
ban le analiz!m în capitolul dedicat rela#iilor sociale), Bata), Ba$, Bukur,<br />
Burja („relict ilir”, cf. ill. Burnia), Viganj etc.<br />
Într!o încercare de a analiza antroponimia de tip relict, credem c! – în<br />
stadiul actual al cercet!rilor – un reper sigur este raportarea la acele elemente de<br />
substrat care sunt, în acela"i timp, "i antroponime ori baze antroponimice. În<br />
acest scop, întocm<strong>in</strong>d o list! antroponimic! m<strong>in</strong>im! pe baza formelor deja<br />
analizate de Poghirc (1969), Russu (1981, care înregistreaz! "i antroponimele<br />
corespunz!toare r!d!c<strong>in</strong>ilor analizate) "i Brâncu" (1983), coroborând aceste date<br />
cu rezultatele cercet!rilor datorate lui Duridanov (1960) "i Zaimov (1988, dar<br />
#<strong>in</strong>ând seama de observa#iile de mai sus), punând în paralel câteva antroponime<br />
române"ti cu echivalentele lor bulg!re"ti ori sârbe"ti d<strong>in</strong> Iordan (1983), în sfâr"it,<br />
aducând unele date noi, ce pot oferi un „liant” necesar, putem întocmi o baz!<br />
__________________________________________________________________<br />
174
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
m<strong>in</strong>im! de date, pasibil! desigur de ad!ugiri "i de corect!ri viitoare. Încercarea<br />
noastr! urmeaz!, dup! mul#i ani, analizei lui Duridanov, cu câteva complet!ri.<br />
Refer<strong>in</strong>#ele la formele trace sunt dup! De$ev (1957).<br />
Lexicon antroponimic<br />
Arda, f., Ard’o, Ardju, m. Coradical cu NFl Arda, vezi supra. (Zaimov).<br />
Ba%a, s.!cr., rom. Baciu, în rela#ie cu baci. Vezi mai sus discu#iile sub<br />
NFl, NL Ba$a. Cf. NP tr. Bats<strong>in</strong>is, NL Q5HM65965.<br />
Bade, Bado, b. Considerat de Zaimov ca derivat d<strong>in</strong> badati. Este vorba,<br />
mai degrab!, de reflexul în bulgar! al formei autohtone trace bade, NP Badea,<br />
B!descu etc.<br />
Balo, Balov, Balaurov, b., rom. Bal#, Balaur, bal!, balaur(e) "i NP tr.<br />
Balas, Bales. *i Zaimov sugereaz! aceea"i raportare.<br />
Ban, b., bano ‘fratele mai mare’. Vezi discu#ia în capitolul dedicat<br />
structurii sociale, s.v. ban "i compusele sale.<br />
Be$o, Be$ko, m, b.; Be$a, s.!cr. Explicat de Duridanov pr<strong>in</strong> raportare la<br />
NP tr. QRCX/, Bessius (De$ev 57), NP alb. Besa, f., besë ‘leg!mânt, cred<strong>in</strong>#!’.<br />
Bico, m., Bica, f., b. Explicat de Duridanov pr<strong>in</strong> raportare la NL tr.<br />
67%87!µ979(, NP Bitimas, Biti!centus, Biti!tralis. În bulgar!, fonetismul c (ts, #)<br />
s!ar explica pr<strong>in</strong> faza tardiv! a tracei, cu evolu#ia t + i/j > ts (c). Cf. NFl, NL<br />
alb. Bica.<br />
Biso, m., NFl Bisov, b.; s.!cr. Bisa, f. „F!r! îndoial! preslav” (Duridanov),<br />
cf. NP tr. Bisa, 67$:;&9(, m., compuse cu Bisi!, Q6CR!M296/, NP ill. Bisena, alb.<br />
NP Bisa, f., NL Bisa.<br />
Boko, m., Boka, Bok’a, f., b. Duridanov resp<strong>in</strong>ge apropierea de c. Bok,<br />
Bo$ek, propunând raportarea la tr. NPp Costo!bocae, 1.C>.!3!G.6, Sa!boces,<br />
D5!3XG.6. Cf. NP rom. Boc.<br />
__________________________________________________________________<br />
175
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Boto, Bot’o, m., Bota, f., b. Discutat de Duridanov în rela#ie cu rom. NL<br />
Boteni, Bote"ti "i pr<strong>in</strong> raportare la tr. NPp Bottiaioi, Bottiaei, NP Q.>26,5/ <<br />
*Q.>5/, *Botas. Cf. alb. NFl Bota. Dac! se accept! ipoteza lui Duridanov,<br />
atunci se resp<strong>in</strong>ge explica#ia pr<strong>in</strong> raportare la rom. bot, NP Bot, Botu, Botea,<br />
Botescu. Ar putea fi vorba "i de o <strong>in</strong>terferen#! l<strong>in</strong>gvistic!, caz în care vechimea<br />
trac! a formelor a fost remodelat! dup! rom. bot.<br />
Brad, b. Considerat de Zaimov derivat d<strong>in</strong> O!brad sau d<strong>in</strong> Bradi!slav.<br />
Este mai degrab! reflexul formei române"ti brad, NP Brad.<br />
Brakov, b., rom. Brac#u. Cf. ND tr. Q,5--5/, NP tr. Q,2G+/. Vezi<br />
supra formele cu radical bra! în topo! "i hidronimia sud!slav!.<br />
Bukur, b., s.!cr., rom. Bucur, cf. a se bucura, alb. bukur ‘frumos’.<br />
(Grkovi) 1986: 48).<br />
Buro, b., Burja, s.!cr., rom. Buru. Cf. NP tr. Burus, Q.+,6./, il. Burnia<br />
"i numeroase alte forme trace cu radical bur! (Grkovi) 1986: 49).<br />
Buzo, m., Buza, f. Buzatov, b.; s.!cr. NP Buzo, m., rom. Buzatu, Buzea<br />
(rom. buz!, alb. buzë). Cf. NP tr. Q.+MR/, Q.+M5/, Q+M5/. De la acest<br />
antroponim trac prov<strong>in</strong>e "i NL Byzantion. Cf. NFl rom. Buz!u. Duridanov<br />
accept! orig<strong>in</strong>ea trac! a acestor forme, dar reconstituie sensul primitiv trac<br />
‘#ap’ < ie. *bhug& o!, ceea ce este neconfirmat de formele române"ti. Sensul<br />
prim trebuie s! fi fost ‘marg<strong>in</strong>e, buz!’.<br />
Capov, b., rom. .ap, .apu, .ap#u. Cf. rom. #ap. Formele bulgare pot<br />
fi considerate împrumuturi d<strong>in</strong> român!, dar "i reflectând un antroponim<br />
preslav trac.<br />
Dada, Dado, b. "i dada ‘sor! mai mare’, s.!cr. Dade "i dial. dada<br />
‘mam!’. Raportate de Duridanov la tr. NP Dada, Dadas, forme b<strong>in</strong>e atestate în<br />
antroponimia trac!. Cf. mai jos formele în daj!, did!, dod!, dud! "i care au, de<br />
asemenea, paralele b<strong>in</strong>e atestate în antroponimia trac!. Consider!m c! acest<br />
grup, cu radical dad!/did!/dod!/dud!, atestat atât în antroponimia româneasc!,<br />
bulgar! "i sârb!!croat!, cât "i în cea trac! (vezi la De$ev), este coradical cu<br />
da<strong>in</strong>!, do<strong>in</strong>! (alte discu#ii, cu bibliografia problemei, în <strong>Paliga</strong> 1994).<br />
__________________________________________________________________<br />
176
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Dajna, Dajno, Dojna, Dojno, b. Vezi mai jos s.v. Dajo. Cf. rom. do<strong>in</strong>!,<br />
da<strong>in</strong>!, NP Do<strong>in</strong>a (alte discu#ii la <strong>Paliga</strong> 1994, cu bibliografia problemei).<br />
Dajo, Dae, Daj%o, b.; Daja, Dajko, s.!cr. Considerate de Duridanov ca<br />
înrudite cu NL rom. Daia, D!e"ti, toate de orig<strong>in</strong>e trac!, cf. tr. NP Daus, NPp<br />
Daci, Dacisci, în grafie greac! 45.6 (forma mai veche a etnonimului Daci).Vezi<br />
mai sus s.v. Dada, Dade.<br />
Dako, b.; Dako, Daka, s.!cr. Discutat de Duridanov pr<strong>in</strong> raportare la<br />
NPp Dacus, Daci, 45G.6 etc. Cf. alb. NFl Daka. A"adar, cele dou! etnonime<br />
antice, Dacus "i Thrax, Thraex, s!au p!strat pân! în epoca modern!; pentru<br />
acesta d<strong>in</strong> urm!, vezi mai sus s.v. Trakana, în partea toponimic!. (Despre<br />
antroponimele antice "i moderne cu radical dak!/dek!, vezi discu#ii la <strong>Paliga</strong><br />
1994). Vezi "i Geto, Geta, <strong>in</strong>fra.<br />
Dardan, m., Dardana, f., b. D<strong>in</strong> NPp tr. 45,H59.6, pl, Dardanos, sg.;<br />
cf. NP il. Dardana, f., alb. NFl Dardha, dardhë ‘p!r, par!’, d<strong>in</strong>tr!o form!<br />
traco!ilir! *darda.<br />
Deko, m., Deka, f. Cf. NP tr. Dece!balus, Dece!neus. Cf. Dako, supra.<br />
Dida, f., Dido, Didjo, m., b. NP rom. Dida, Didu. Cf. NP tr. Dida,<br />
Didas, Didis, Didila, NP alb. Dido, NFl Didha. Ca "i în alte cazuri discutate<br />
aici, paralelele cu formele trace sunt într!adev!r greu de ignorat. Pentru<br />
român!, face dificult!#i p!strarea nealterat! a secven#ei d + e/i, ce ar fi avut ca<br />
rezultat dz > z. Alte discu#ii în capitolul dedicat foneticii.<br />
Dilo, m., Dila, f., b. Cf. NP tr. 4677R/, 4676YM27Z6/, 4676Y?.,6/, alb.<br />
NP Dilo, m., Dilë, f.<br />
Dio, Dijo, m., NFl Dieva, NL Diovo, b. S!cr. NP Dija, f. Cf. NP tr. Dios,<br />
Deios, Dius, explicate de Duridanov d<strong>in</strong> ie. *diwios ‘ceresc’ > tr. *div!, cu<br />
c!derea lui b/v <strong>in</strong>tervocalic (a"adar pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar românesc), dar p!strat în<br />
NFl alb. Diva.<br />
Dito, m., Dita, f., b. Cf. NP tr. Ditas, Dita "i alb. NP Dito.<br />
Dodo, m., Doda, Dod<strong>in</strong>a, f., b. NP s. Doda (desemnând un român),<br />
__________________________________________________________________<br />
177
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
rom. NP Doda, Dodu, Dodea. Cf. b. doda ‘sor! mai mare’ "i rom. dod!. Cf.<br />
alb. NP Dodë, NFl Doda. (Duridanov). Cf. Dada, Dajo, Dako, Dida, Dudo.<br />
Dudo, m., Duda, Dudeva, f., b. Cf. rom. Dudea, Dudu "i tr NP 4.+HR/,<br />
Dudis, alb. NP Duda. Cf. Dodu.<br />
Dun’o, Duné, m., Duna, Dun’a, f., b. NP s.!cr. Dunja. Cf. tr. NP<br />
Dunas, Dunis, alb. NFl Duna < ie. *dhen! ‘a alerga, a curge’ (Duridanov).<br />
Duro, Durko, Dur%o, m., Dura, f., b., s.!cr. NP Dura, f., Durad, m. Cf.<br />
tr. NP. 4.+,5/, 4.+,5!M2,6/, Durises, Durisses, alb. NP Dura. Probabil<br />
coradicale cu lat. durus (Duridanov).<br />
Eto, m., Eta, f., b. Cf. tr. NP Epta!, de exemplu Epta!poris,<br />
Epta!kenthos, dar "i Eti!centus; de asemenea, alb. NFl Eta, NP Jet, m., Jeta, f.<br />
(Duridanov).<br />
Geko, m., Geka, f. Cf. tr. NP în !gekos, de exemplu [6-76!-RG./ , m.,<br />
alb. NP Gjek, m.<br />
Gera, Geran, b., rom. Ghear#, Gheran < ghear!. Sunt atestate<br />
numeroase forme trace cu radical ger! (De$ev 1957). Vezi supra Germania,<br />
German. Este imposibil de determ<strong>in</strong>at în ce m!sur! formele trace cu radical ger!<br />
atestate în antichitate "i formele moderne pot fi toate subsumate aceluia"i etymon.<br />
Geto, m., Geta, f., b. Cf. tr. NP, NPp [2>5/, [2>R/ etc. "i alb. NP Gjet,<br />
NFl Gjeta (Duridanov). Dac! se accept! aceast! raportare, atunci cele trei<br />
etnonime antice referitoare la grupul trac (Thrax/ Thraex, Dacus, Getas) s!au<br />
transmis pân! ast!zi, vezi supra Trakana (în partea dedicat! toponimiei) "i Dako.<br />
Gigo, m., Giga, f. NR Gig<strong>in</strong>, Gig<strong>in</strong>a, districtul Burel, Bulgaria. Rom. NL<br />
Ghighiu, Ghigoe"ti. Cf. tr. NP [26-89, [6-89 "i alb. NFl Gjiga (Duridanov).<br />
Giko, m., Gika, f., b. Alb. NP Gika, Gjikë, NFl Gjika. Cf. tr. NP [6G29<br />
Y>6R9./, [26G56Y>6R9./ (Duridanov).<br />
Gilo, m., Gila, f., b. Rom. NL Ghilea, Ghile"ti (< antroponim). Cf. tr.<br />
NP Gil!, !geilos, de exemplu [67!?+,6/, Q.+,!-267./, cf. "i ;!-6775/, Np ill.<br />
[677./, alb. NP Gjile, f. (Duridanov).<br />
__________________________________________________________________<br />
178
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
Gito, m., Gita, f., b. Cf. tr. NP [6>6/, f., alb. NP Gjitë, NFl Gjita<br />
(Duridanov). Vezi mai sus "i Geta, Geto.<br />
Gruia ( < grui) ! b. Gruja, Gruev. Cf. NL tr. Gurbikon.<br />
Gud’o, m., b., s.!cr. Gudan. Cf. tr. NP Gudila, Gudilas, probabil<br />
variant! grafic! pentru Kutilas, 1.+>675/, YR/ < ie. *ghodh, *ghed! ‘a lega, a<br />
pr<strong>in</strong>de’ (Duridanov).<br />
Jata, f., b., a.b. NFl Jata. Cf. tr. NP ;6/, 1.>>6/, Cotus etc., alb. NP Kotë.<br />
Duridanov a ignorat derivarea posibil! d<strong>in</strong> rom. cot, NP Coteanu, Cotescu, NL<br />
Coteni etc. Vezi mai sus sub Kodo, Koda. Vezi <strong>in</strong>fra Kuto, ce sprij<strong>in</strong>! totu"i<br />
ipoteza Duridanov.<br />
Kra%un, s.!cr., slv. Rom. Cr#ciun, antroponim "i s!rb!toarea cre"t<strong>in</strong>!, în<br />
rela#ie cu alb. kërcú ‘butuc’ a fost considerat, în ultimul timp, element autohton<br />
(Mu"u 1973: 50 sq., unde se face istoricul cercet!rilor; Brâncu"i 1983: 137).<br />
Indiferent de etimonul cuvântului, el este r!spândit d<strong>in</strong> român! în toate limbile<br />
vec<strong>in</strong>e. Vezi alte discu#ii în capitolul Termeni mitologici "i religio"i.<br />
Kuto, Kut’o, m., Kuta, f., b., alb. NFl Kuta, NL Kuta (nordul Albaniei).<br />
Raportate de Duridanov la NP tr. 1.+>.+/, Cutius, Cutiula etc. Vezi supra<br />
Koto.<br />
Magul(ev), b., rom. M!gur!, M!gurescu, alb. magullë. Cf. NL tr.<br />
Magaris, în apropiere de Serdica. Dac! apropierea este corect!, atunci forma<br />
bulgar! reflect! mai degrab! fonetism albanez.<br />
__________________________________________________________________<br />
179
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Melko, b., rom. Melcu, Melcea (< melc). Cf. NP tr. Melgis, Melgidianus<br />
"i alte antroponime trace cu radical mel!.<br />
Moga, Mogo$, b., Moga, s.!cr., rom. NL Mogo", Mogo"e"ti. Comparate<br />
de Duridanov cu NP tr. Mogita, NP celtic Mogitu!maros, resp<strong>in</strong>gând totodat!<br />
raportarea la sl. mog0, radical mog! ‘a putea’. Ipoteza sa este sprij<strong>in</strong>it! de<br />
paralela, probabil coradical!, Muga, <strong>in</strong>fra.<br />
Mo$te, Mo$to, b., rom. Mo!(u), Mo!tea (< mo"). Pentru trac!, avem<br />
atestate numeroase toponime, antroponime "i etnonime cu radical mos!, mus!:<br />
NPp Moesi, NR Mossynos, NP A.+C6/; este dificil de determ<strong>in</strong>at dac! toate<br />
aceste forme au acela"i etimon, dar orig<strong>in</strong>ea trac! a formelor este probabil!.<br />
Cf. Mu"a, Mu"ea, <strong>in</strong>fra.<br />
Muga, b., rom. Muga (cf. mugur). Pentru trac!, sunt atestate numeroase<br />
forme cu radical muc!, mug!, reanalizate recent d<strong>in</strong> perspectiva mo"tenirii<br />
traco!dace a românei de Stelian Dumistr!cel (Anuarul Institutului de Istorie "i<br />
Arheologie „A.D. Xenopol”, Ia"i, 25, 1/1988: 391–408). Cf. Moga, supra.<br />
Mu$a, b., rom. Mu!a,Mu!ea, Mu!u (cf. mu"at, mu"e#el). Radicalul<br />
autohton mu"! pare a avea sensul ‘frumos’. Nu este clar! rela#ia cu radicalul,<br />
de asemeni autohton, mo" ‘b!trân’. Vezi supra s.v. Mo)te.<br />
Neno, Nenko, Nena, Nenka, b., s.!cr. De asemenea, Nono, Nonko,<br />
Nona. Comparate de Duridanov cu NP tr. BR95/, Nonnus, Nonna, ill.<br />
Nena!lava. Alte discu#ii priv<strong>in</strong>d aceste forme, evident înrudite cu nan!, nene,<br />
în capitolul dedicat structurii sociale.<br />
Pato, Pat’o, b. Comparat de Duridanov cu NL cr. Patkovac "i cu NL<br />
rom. P!te"ti (< NP P!tescu), apoi cu tr. NP *5>5/, *5>R/, NP ill. Patulus.<br />
Strugo, b., rom. Strug, Strugaru (cf. strugure). Probabil coradical cu<br />
NFl Struga, supra, în partea dedicat! toponimiei.<br />
Toko, Toké, m., Toka, f., b.; Toko, s.!cr. Comparat de Duridanov cu tr.<br />
NP K.G./, K.G89 "i cu antroponimele în Y>.GR/, Y>.G./.<br />
Tut’o, m., b. Comparat de Duridanov cu NL cr. Tuti), s. Tut<strong>in</strong> apoi cu tr.<br />
NP Tutius, K.+>292/, K.+>5, ill. Tutia.<br />
V#taf, Vato, V#to, b., Vata$, Vatavala, s.!cr., rom.V#tafu,V#tavu . Cf.<br />
__________________________________________________________________<br />
180
Toponime !i antroponime<br />
__________________________________________________________________<br />
v!taf. Vezi analiza d<strong>in</strong> capitolul dedicat structurii sociale, s.v. v!taf. Grkovi)<br />
(1983: 88!89), refer<strong>in</strong>du!se la antroponimul s.!cr., îl consider! „traco!ilir”.<br />
Vezo, Vezenko, m., b. Comparat de Duridanov cu NFl alb. Veza, Vegja<br />
"i cu NP tr. O+2M695/ (*Vez<strong>in</strong>as) < ie. *weg& !‘viguros, robust’.<br />
Zajko, m., b. Comparat de Duridanov cu NL rom. Z!ice"ti (< NP Zaicu)<br />
"i cu tr. NP \56G5, \56G2!H29
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
român! "i preslave în bulgar! "i sârb!!croat!. Un sprij<strong>in</strong> suplimentar îl avem<br />
în toponimia preslav! care, în unele cazuri, are paralele "i în antroponimie.<br />
În stadiul actual al cercet!rilor, doar câteva forme sunt analizabile, dar – cu<br />
siguran#! – noi date vor permite amplificarea listei propuse aici.<br />
Not! iulie 2006<br />
În lucrarea noastr! Etymological Lexicon of the Indigenous (Thracian)<br />
Elements <strong>in</strong> Romanian (Funda#ia Evenimentul, 2006) am adus numeroase<br />
alte exemple care completeaz! datele prezentate mai sus. Tot acolo, în<br />
anexe, am ad!ugat versiunea în limba englez! a acestui capitol (Lexicon A,<br />
B "i C), cu mici modific!ri de detaliu, cerute de completarea materialului cu<br />
peste o mie de elemente noi, nediscutate aici.<br />
__________________________________________________________________<br />
182
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
Un caz special: numeralul *s!to<br />
Numeralul ‘100’, dat! fi<strong>in</strong>d importan"a sa în societ!"ile tradi"ionale<br />
bazate pe schimbul de m!rfuri, pune uneori probleme <strong>in</strong>teresante de analiz!<br />
etimologic!, dar #i de rela"ii extral<strong>in</strong>gvistice. Sl. *s!to este un exemplu. D<strong>in</strong>tre<br />
toate numeralele slave, acesta ridic! unele semne de întrebare ce nu pot fi<br />
ignorate.<br />
Existen"a unor forme asem!n!toare în toate limbile slave, permite s! se<br />
reconstituie o form! primitiv! (uneori numit! „comun!”) *s!to. Apar îns!<br />
câteva neclarit!"i dac! raport!m acest numeral la r!d!c<strong>in</strong>a <strong>in</strong>do-european!<br />
*k ! "t-óm, k ! "t-t# ‘100’, ca variant! a lui *dk ! "t-óm, *dk ! "t-t#, în leg!tur! cu<br />
dek ! " ‘10’. În aceast! perspectiv!, ‘100’ era, pentru <strong>in</strong>do-europeni, ‘de zece ori<br />
zece’ sau ‘zece amplificat’, dup! cum ‘1000’ a fost ulterior ‘sut! amplificat!’<br />
sau ‘sut! mare’, conform analizei comparative, la care ne vom referi mai jos.<br />
Problema care se pune în limbile slave este, în esen"!, c! nu *s!to este<br />
forma a#teptat! pe baza analizei comparative, ci *s$t-. În plus, nici term<strong>in</strong>a"ia -o<br />
nu este cea a#teptat!, deoarece se abate de la tipologia numeralelor slave. De fapt,<br />
*s!to se comport! ca un substantiv cu valoare de numeral, ca în român! #i în<br />
albanez!. Dac!, în acest caz, am putea accepta o excep"ie de la regula evolu"iilor<br />
fonetice datorit! frecven"ei (discu"ii la Ma$czak 1971), atunci este <strong>in</strong>explicabil de<br />
ce atât numeralul ‘10’ cât #i ‘1000’ au o evolu"ie fonetic! normal!.<br />
‘10’, ‘100’, ‘1000’.<br />
Pr<strong>in</strong>cipiile generale de analiz! l<strong>in</strong>gvistic! în plan comparativ ne permit s!<br />
reconstituim forma primitiv! <strong>in</strong>do-european! *dek ! " ‘10’ precum #i forma<br />
derivat! *!"#k ! "$%$&'(‘100’, adic! ‘de zece ori zece’ (Perotti 1985: 606). Este de<br />
presupus c! numeralul de baz! al <strong>in</strong>do-europenilor era ‘zece’, respectiv ‘cele zece<br />
__________________________________________________________________<br />
183
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
degete’. Pe de alt! parte, schimbul de m!rfuri a impus, la un moment dat, #i un<br />
multiplu al lui zece, respectiv ‘o sut!’ (o sut! de vase, o sut! de vite etc.). F!r!<br />
îndoial!, treptat, numeralul ‘o sut!’ #i-a consolidat pozi"ia în sistemul de<br />
num!rare. Este #i motivul pentru care limbile vorbite de unele popula"ii aflate - la<br />
un moment dat #i într-un anume context istoric - pe o treapt! <strong>in</strong>ferioar! de<br />
evolu"ie social! au împrumutat numeralul ‘100’. F<strong>in</strong>. sata, magh. száz reflect! un<br />
împrumut iranic (Benk% et al. 1967–1976, 3: s.v.). Realitatea extral<strong>in</strong>gvistic! era<br />
c! triburile iranice de la nordul M!rii Negre, învec<strong>in</strong>ate cu grupurile f<strong>in</strong>o-ugrice,<br />
le-au <strong>in</strong>fluen"at pe acestea d<strong>in</strong> urm! pr<strong>in</strong> comer", impunând #i numeralul ‘100’.<br />
Nu este un caz izolat. Armeana perpetueaz! d<strong>in</strong> fondul ie. pe ‘10’ (tasn); în<br />
schimb, numeralul ‘100’ este neexplicat (probabil autohton, d<strong>in</strong> substratul<br />
caucazian), iar numeralul ‘1000’ este împrumutat (tabelul 1). În albanez!,<br />
‘10’ (dhjetë) este autohton, în schimb q<strong>in</strong>d ‘100’ reflect! lat. centum, iar mijë<br />
‘1000’ reflect! lat. mille, milia (cf. rom. mie).<br />
Într-un plan comparativ, necesar pentru creionarea tabloului de<br />
ansamblu, #i numeralul ‘1000’ pune unele probleme <strong>in</strong>teresante. Trebuie ar!tat<br />
c! analiza comparativ! nu permite reconstruirea unei forme unice pentru faza<br />
<strong>in</strong>do-european! str!veche, limbile dezvoltând ulterior forme diferite. De<br />
exemplu, ie. *"heslo- poate explica forma d<strong>in</strong> greac! (*"hesl-yo-) #i d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>!<br />
(*sm%- ‘unu’ + *gzhli-). Pe de alt! parte, grupul <strong>in</strong>do-iranian a dezvoltat forme<br />
derivate de la sa- ‘unu’ + o form! considerat! a deriva d<strong>in</strong> aceea#i r!d!c<strong>in</strong>!<br />
primitiv! *"heslo-, de#i este posibil! înrudirea cu skr. sáhas- ‘putere,<br />
for"!’ (Simenschy #i Iv!nescu 1981: 311).<br />
În alte areale l<strong>in</strong>gvistice, situa"ia este similar!. Armeana #i maghiara au<br />
împrumutat d<strong>in</strong> iranic! numeralul ‘1000’ (tabelul 1), în timp ce f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>eza<br />
tr!deaz! un împrumut d<strong>in</strong> germanic!. Pe de alt! parte, în gruz<strong>in</strong>! ‘1000’ este<br />
‘zece sute’ (tabelul 2). De fapt, situa"ia d<strong>in</strong> gruz<strong>in</strong>! este asem!n!toare celei<br />
reconstituite pentru faza proto-<strong>in</strong>do-european! (PIE): baza de numera"ie este<br />
zece, iar ‘100’ #i ‘1000’ sunt derivate dup! pr<strong>in</strong>cipiul „‘100’ este de zece ori<br />
zece, iar ‘1000’ este de zece ori o sut!”. Aceasta confirm! teza unei patrii<br />
<strong>in</strong>do-europene str!vechi învec<strong>in</strong>at! Caucazului, conform studiilor Marijei<br />
Gimbutas, dar !i a!a!numitei teorii proto!boreale a lui Andreev (1986).<br />
__________________________________________________________________<br />
184
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
Relevant! demersului nostru #i preg!t<strong>in</strong>d abordarea situa"iei lui ‘100’ d<strong>in</strong><br />
limbile slave, este discu"ia priv<strong>in</strong>d situa"ia lui ‘1000’ în slav!, baltic! #i<br />
germanic!. A#a cum arat! tabelul 1, atât numeralul ‘10’ cât #i ‘1000’ în slav!<br />
arat! evolu"ia normal!, a#teptat!, de la faza <strong>in</strong>do-european!. Astfel, ‘1000’ este<br />
în slav! un compus *tu- > ty- + ‘100’, respectiv *ty-s$t#, *ty-s$ta ‘sut!<br />
amplificat!’ sau ‘sut! mare’. Analiza datelor arat! c!, în faza slav! comun!, a<br />
existat o form! *s$t# ‘100’, înlocuit! ulterior pr<strong>in</strong> *s!to. Îna<strong>in</strong>te de a trece la<br />
analizarea situa"iei lui *s!to, s! ar!t!m c! #i în baltic! #i în germanic! exist!<br />
deriv!ri asem!n!toare, de tipul *tu- + ‘100’ = ‘1000’. Dac! formele<br />
convergente d<strong>in</strong> baltic! #i d<strong>in</strong> slav! nu ridic! probleme deosebite, fi<strong>in</strong>d vorba<br />
de dou! grupuri l<strong>in</strong>gvistice <strong>in</strong>do-europene strâns înrudite, situa"ia d<strong>in</strong><br />
germanic! nu este u#or de explicat; de asemeni, nu este clar raportul baltoslav/germanic.<br />
Machek (1971: 643) presupune c! forma germanic! ar fi<br />
împrumutat! d<strong>in</strong> slav!. Pe de alt! parte, germani#tii consider! c! protogermanic<br />
*tus-hundi (tus- + ‘100’) poate fi explicat f!r! referire la un<br />
împrumut d<strong>in</strong> slav!. Prima parte a compusului s-ar explica pr<strong>in</strong> ie. *t%u-,<br />
*tew&- ‘a umfla’ (Pokorny 1959: 1080; Morris et al. 1979: 1546; Wasserzieher<br />
1979: 230; cf. arm. t’iv ‘num!r’).<br />
Cele dou! puncte de vedere nu sunt u#or de conciliat. Totu#i, se poate<br />
observa c! forma slav! pentru ‘1000’, *ty-s$t#, *ty-s$ta, reflect! o evolu"ie<br />
fonetic! normal!, fi<strong>in</strong>d cu siguran"! o form! autohton!. În perspectiva<br />
împrumutului în germanic! d<strong>in</strong> slav!, atunci o form! veche germanic!<br />
*tusundi (nu *tus-hundi) se poate explica drept reflex al sl. *ty-s't#, paralel! a<br />
formei *ty-s$t#. Vorbitorii germanici au redat sl. y (pe atunci, înc! u) pr<strong>in</strong> u,<br />
nazala ' pr<strong>in</strong> un, iar grupul t# pr<strong>in</strong> ti. Ipoteza lui Machek nu poate fi neglijat!.<br />
Nu este exclus ca formele d<strong>in</strong> germanic!, d<strong>in</strong> slav! #i d<strong>in</strong> baltic! s! reflecte un<br />
calc dup! un prototip pre-<strong>in</strong>do-european ori s! reflecte o <strong>in</strong>ova"ie (imposibil de<br />
datat, oricum str!veche) în cele trei grupuri l<strong>in</strong>gvistice.<br />
__________________________________________________________________<br />
185
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Sl. *s!to "i probleme conexe<br />
În lum<strong>in</strong>a datelor prezentate, se ridic! o întrebare: dac! ‘10’ #i ‘1000’<br />
confirm! evolu"ia fonetic! normal! de la faza <strong>in</strong>do-european! la protoslav!, de<br />
ce *s!to se abate de la sistemul normal de numera"ie pr<strong>in</strong>tr-o evolu"ie fonetic!<br />
nefireasc!? Ipoteza cea mai plauzibil! avansat! a fost c!, în cazul lui *s!to,<br />
este vorba de un împrumut iranic (Mikkola 1913–1950, 1: 69). Al"i l<strong>in</strong>gvi#ti<br />
citeaz! aceast! posibilitate, f!r! a lua o atitud<strong>in</strong>e decisiv! (de exemplu Vasmer<br />
1953–1958, 3: 15; Skok 1971–1974, 3: 336, cu alte refer<strong>in</strong>"e). Într-adev!r, o<br />
surs! iranic! de împrumut este plauzibil!, de vreme ce, d<strong>in</strong> aceast! surs!, au<br />
fost împrumutate formele în f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez! #i în maghiar!. Acceptând aceast!<br />
explica"ie, problema este c! forma iranic! a fost sat- (avestic sat&m),<br />
confirmat! de f<strong>in</strong>. sata #i de magh. száz, în timp ce sl. *s!to ne conduce la un<br />
prototip *sut-, neatestat pentru o form! iranic!. Dar ce alt idiom vorbit în<br />
imediata apropiere a patriei primitive a slavilor putea fi sursa de împrumut?<br />
A#adar, a#a cum am ar!tat în capitolul dedicat etnogenezei sud-est europene,<br />
slavii se învec<strong>in</strong>au la nord #i nord-est cu popoarele baltice, la vest cu popoarele<br />
germanice, la sud-vest cu cel"ii, la est #i sud-est cu iranicii, iar la sud cu o ramur!<br />
nordic! a grupului traco-dac (probabil cu costobocii). Cu ilirii, slavii nu au putut<br />
avea leg!turi strânse, ci – eventual – sporadice. În lum<strong>in</strong>a acestor date, s!<br />
încerc!m o trecere în revist! a posibilelor surse de împrumut (tabelul 4).<br />
(1) Sl. *s!to nu putea fi împrumutat d<strong>in</strong>tr-un idiom centum, a#adar un<br />
idiom germanic sau celtic nu poate fi luat în considera"ie.<br />
(2) O form! baltic! (a#adar tot de tip satem) nu poate explica forma<br />
slav!.<br />
(3) Un idiom iranic, de#i a fost avansat! o asemenea ipotez!, de<br />
asemenea nu poate explica vocalismul radical; dac! o form! iranic! *sata ar fi<br />
fost sursa formei slave, atunci am fi avut *sota, nu *s!to.<br />
Elim<strong>in</strong>ând aceste posibile surse de împrumut, r!mân în discu"ie alte<br />
dou!: un idiom ilir ori unul tracic (nord-tracic). Cu ilirii, a#a cum spuneam,<br />
slavii nu au avut leg!turi strânse în faza preexpansiune; doar ramurile sud-<br />
__________________________________________________________________<br />
186
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
slave, dup! expansiune, str!mo#ii slovenilor #i ai croa"ilor de azi, au putut <strong>in</strong>tra<br />
în contact cu ultimele grupuri ilire, deja romanizate la nivelul secolelor V–VII<br />
p.&Ch. R!mâne de analizat înc! o posibilitate: împrumutul d<strong>in</strong>tr-un idiom nordtracic<br />
sau d<strong>in</strong>tr-o faz! foarte veche a protoromânei, la nivelul secolelor III–V<br />
p.&Ch., poate chiar d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a meso-dacic!.<br />
Rom. sut!, sl. *s!to<br />
Ini"ial, s-a considerat c! rom. sut( este un împrumut d<strong>in</strong> slav! ('!<strong>in</strong>eanu<br />
1929: 632; Pu#cariu 1976: 275; Schmid 1964: 196; Vasmer 1953–1958, 3: 15;<br />
Rosetti 1986: 135, 280, care încearc! s! încadreze cuvântul în categoria unor<br />
„împrumuturi foarte vechi d<strong>in</strong> slav!”, când tratamentul sl. *! > rom. u ar fi fost<br />
posibil 1 ; Raevski #i Gab<strong>in</strong>ski 1978: 411; Dimitrescu et al. 1978: 243; P!tru"<br />
1971: 1061 sq.). Cercet!rile mai noi au pus sub semnul îndoielii orig<strong>in</strong>ea slav!<br />
a rom. sut( (Mih!il! 1971: 360; Fischer 1985: 105–106, îl consider! de orig<strong>in</strong>e<br />
necunoscut!; DEX: 919) ori se avanseaz! ipoteza unui element de substrat<br />
(Giuglea 1983: 316; 1988: 359; Pârvulescu 1974). O alt! ipotez! a fost<br />
avansat! de Slu#anschi (în Slu#anschi #i Wald 1987: 265, n. 16); autorul<br />
consider! c! atât rom. sut( cât #i sl. *s!to reflect! un împrumut d<strong>in</strong>tr-o surs!<br />
iranic!. A#a cum am ar!tat mai sus, sursa iranic! nu poate fi acceptat! d<strong>in</strong><br />
cauza evolu"iei fonetice, atât pentru român! cât #i pentru slav!.<br />
Desigur, în cazul în care rom. sut( este explicat ca un element autohton,<br />
ipotez! spre care încl<strong>in</strong>! explicit sau implicit tot mai mul"i cercet!tori, atunci<br />
rela"ia d<strong>in</strong>tre rom. sut( #i sl. *s!to trebuie rediscutat!. Suntem datori s!<br />
men"ion!m aici c! ipoteza împrumutului d<strong>in</strong> traco-dac! a formei slave *s!to a<br />
fost avansat! pentru prima oar! de C. Daicoviciu (Însemn!ri despre daci, în<br />
Steaua nr. 2/1956: 120). Consider!m c! ipoteza orig<strong>in</strong>ii slave a formei<br />
române#ti sut( s-a datorat consonan"ei s!to-sut(, care îns! – la o analiz! atent!<br />
a coresponde"elor fonetice – nu duce la concluzia c! rom. sut( reflect! un<br />
1<br />
Afirma"ie nedemonstrat!, nefi<strong>in</strong>d sprij<strong>in</strong>it! de nici un exemplu, dar acceptat! –<br />
f!r! argumente – de numero#i l<strong>in</strong>gvi#ti.<br />
__________________________________________________________________<br />
187
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
împrumut d<strong>in</strong> slav!. Este #i motivul pentru care, a#a cum am ar!tat, ultimele<br />
cercet!ri au pus la îndoial! ipoteza orig<strong>in</strong>ii slave a formei române#ti.<br />
Asem!narea d<strong>in</strong>tre forma româneasc! #i slav! a condus la o premis! gre#it!:<br />
rom. sut( este de orig<strong>in</strong>e slav!; abia apoi s-a încercat s! se explice evolu"ia<br />
fonetic!. Nu este, de altfel, s<strong>in</strong>gurul caz al rela"iilor româno-slave, când<br />
asem!n!ri de acest tip au fost preluate necritic de la autor la autor.<br />
Problema coresponden"elor fonetice în arealul sud-est european în<br />
<strong>in</strong>tervalul secolelor V–VII p.&Ch. va fi abordat! într-un capitol separat (<strong>in</strong>fra).<br />
Anticipând unele chestiuni #i refer<strong>in</strong>du-ne strict la cazul discutat, la rela"ia<br />
d<strong>in</strong>tre rom. sut( (conform ultimelor cercet!ri, de orig<strong>in</strong>e traco-dac!) #i sl.<br />
*s!to, analiza evolu"iilor fonetice arat! c!, într-adev!r, sonantele <strong>in</strong>doeuropene<br />
au evoluat în trac! la *ul, *ur, *um, *un, fapt semnalat de mult<br />
(Georgiev 1957: 81, reluat de Poghirc 1969: 316-317). A#adar, ie. !k ! "t-óm,<br />
*k ! "t-t# ‘100’ ar fi avut în trac! forma *sunta, *sunt&. Atât forma d<strong>in</strong> român!,<br />
cât #i împrumutul d<strong>in</strong> slav! ne arat! c!, cel pu"<strong>in</strong> în arealul nord-trac, un s-a<br />
denazalizat, evoluând la u.<br />
Este <strong>in</strong>teresant de observat c! rom sut( este prezent #i în antroponimie: Sut(,<br />
Suteanu, Sutescu (Iordan 1983: 431). Dup! <strong>in</strong>forma"iile noastre, aceast! tipologie<br />
antroponimic! este izolat! în sud-estul european. Nu am reu#it s! identific!m alte<br />
limbi în care s! existe antroponime derivate de la numeralul ‘100’. Este vorba,<br />
probabil, de porecle date în trecut negustorilor ori ciobanilor. În acest sens #i<br />
refer<strong>in</strong>du-ne la relictele de limb! trac!, este posibil ca antroponimul trac &')()'*+<br />
ori epitetul pentru Heros (Cavalerul Trac), &'*()'*,*('+, &'*-)'*,*('+ (De(ev<br />
1957: 468, 470) s! fie precursorii antroponimelor române#ti Sut(, Suteanu, Sutescu.<br />
Dac! se accept! observa"ia noastr!, atunci antroponimul trac Suntus, eventual #i<br />
epitetele teonimice (aici probabil cu o eroare de transcriere, - în loc de (), atunci<br />
filiera trac! a lui sut( î#i g!se#te confirmarea o dat! în plus. Desigur, apropierea de<br />
formele trace este bazat! pe o aproximare comparativ! rezonabil!, ce pleac! de la<br />
premisa c!, <strong>in</strong>diferent de etimonul acestor forme trace, caracterul autohton al lui<br />
sut( este acum admis de tot mai mul"i cercet!tori.<br />
__________________________________________________________________<br />
188
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
Un posibil tablou cronologic<br />
Faptele expuse arat! c!, <strong>in</strong>i"ial, exista în slav! numeralul *s$t" ‘100’,<br />
ulterior înlocuit cu o form! „<strong>in</strong>trusiv!” ce nu poate fi de orig<strong>in</strong>e iranic!, d<strong>in</strong><br />
cauza unor dificult!"i majore de evolu"ie fonetic!. S<strong>in</strong>gurul idiom d<strong>in</strong> care<br />
slavii puteau împrumuta forma *s!to era un dialect nord-trac (vorbit de<br />
costoboci, de exemplu, afla"i în imediata vec<strong>in</strong>!tate a patriei primitive slave de<br />
la nord de Carpa"i, sau de un alt grup nord-tracic, dificil de identificat cu<br />
precizie ast!zi, poate de dacii d<strong>in</strong> Maramure#). Este posibil ca slavii s! fi<br />
împrumutat numeralul #i d<strong>in</strong>tr-o faz! timpurie a protoromânei, în secolele IV–<br />
V p. & Ch., îna<strong>in</strong>te de expansiune, sau imediat dup! expansiune, în <strong>in</strong>tervalul<br />
secolelor V–VI. p.&Ch. Numai un împrumut timpuriu, îna<strong>in</strong>te de secolul VI<br />
p.&Ch., poate explica r!spândirea numeralului în toate limbile slave.<br />
Existen"a unei forme str!vechi slave *s$t" ‘100’ este confirmat! de<br />
numeralele ‘10’ #i ‘1000’, unde evolu"ia fonetic! de la <strong>in</strong>do-european! este<br />
fireasc!. În cazul limbilor slave, s-a produs un fenomen similar altor areale<br />
l<strong>in</strong>gvistice, unde s-au împrumutat numeralele pentru ‘100’ #i/sau ‘1000’, ca în<br />
f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez!, maghiar!, armean!, în toate aceste limbi sursa fi<strong>in</strong>d un idiom<br />
iranic. D<strong>in</strong> acest motiv probabil, pr<strong>in</strong> extensie, s-a presupus c! #i slavii trebuie<br />
s! fi împrumutat numeralul tot d<strong>in</strong> iranic!. Aceast! ipotez! nu este confirmat!<br />
îns! de analiza evolu"iei fonetice. Este dificil de avansat un <strong>in</strong>terval precis<br />
când slavii puteau împrumuta forma *s!to. Am ar!tat c! forma k!motra, de<br />
exemplu, ce reflect! tot un împrumut d<strong>in</strong> romanitatea r!s!ritean! #i, ceea ce ni<br />
se pare extrem de important, tot cu tratamentul fonetic u>!, s-a putut <strong>in</strong>tegra<br />
limbii slave în <strong>in</strong>tervalul secolelor V–VII p. Ch., a#adar imediat dup!<br />
expansiune. Este posibil ca #i *s!to s! fi fost împrumutat tot în aceast!<br />
perioad! când, de altfel, s-au împrumutat d<strong>in</strong> romanitatea r!s!ritean!<br />
(protoromân!) #i alte cuv<strong>in</strong>te. Este îns! posibil un împrumut #i mai timpuriu,<br />
direct d<strong>in</strong>tr-un idiom nord-tracic, vorbit de costoboci ori de alt trib nord-tracic<br />
d<strong>in</strong> vec<strong>in</strong>!tatea slavilor. Indiferent de <strong>in</strong>tervalul când se poate admite acest<br />
__________________________________________________________________<br />
189
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
împrumut, el arat! – f!r! îndoial! – un <strong>in</strong>tens schimb de m!rfuri, când ‘o sut!’<br />
apare frecvent în uzul cotidian (o sut! de vite, o sut! de vase etc.). De altfel,<br />
exemplele discutate în lucrarea noastr! arat! c! rela"ia s!to–sut( nu reprez<strong>in</strong>t!<br />
o excep"ie, ci doar un exemplu între altele deja semnalate.<br />
Sistemele de numera!ie "i contextul social (extral<strong>in</strong>gvistic)<br />
Situa"ia prezentat! succ<strong>in</strong>t mai sus ne arat! c!, în mai multe areale<br />
l<strong>in</strong>gvistice, numeralele pentru ‘100’ #i pentru ‘1000’ reflect! forme<br />
împrumutate #i care, la rândul lor, sunt expresia l<strong>in</strong>gvistic! a unor realit!"i<br />
sociale, politice #i/sau economice. Rela"ia rom. sut( – sl. *s!to este, în acest<br />
context, deosebit de <strong>in</strong>teresant!. Pe de o parte, în român! sut( este un element<br />
„<strong>in</strong>trusiv”, de orig<strong>in</strong>e autohton!, în timp ce toate celelalte numerale sunt de<br />
orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>!. De asemenea, sut( #i unu, una sunt substantive cu rol de<br />
numeral. Discu"ii au ridicat, pentru limba român!, numeralele de la unsprezece<br />
la nou!sprezece, considerate a reflecta un calc dup! modelul slav. De#i o<br />
asemenea posibilitate nu poate fi exclus!, trebuie observat c! #i alte areale<br />
l<strong>in</strong>gvistice, f!r! contacte cu slavii, au dezvoltat un sistem similar pentru<br />
numeralele de la ‘11’ la ‘19’. Cercet!torii au avansat ipoteze diverse. Astfel,<br />
Rosetti (1986: 135) consider! c! „procedeul num!r!torii pr<strong>in</strong> adi"iune, de la 11<br />
la 19, nu este lat<strong>in</strong>, ci întrebu<strong>in</strong>"eaz!, numai, elemente de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>!. El se<br />
reg!se#te în slav! #i în albanez!”. 'i Pu#cariu (1976: 282) consider! c! ar fi<br />
vorba de calchierea unui model slav. Dimitrescu et al. (1978: 243–244)<br />
consider! c! num!r!toarea pr<strong>in</strong> adi"iune (11–19 dar #i 21 ‘dou!-zeci-#i-unu’<br />
etc.) „poate fi balcanic!, nu neap!rat slav!, deoarece sistemul se întâlne#te #i în<br />
alte limbi”. Poghirc (1969: 325) crede c! num!rarea pr<strong>in</strong> adi"iune este<br />
autohton!, d<strong>in</strong> substratul preroman, în român! #i în albanez!.<br />
Consider!m c! premisa fals!, orig<strong>in</strong>ea slav! a numeralului sut(, a condus<br />
– pr<strong>in</strong> extrapolare – la ipoteza c! sistemul românesc de numera"ie ar fi calchiat<br />
modelul slav. A#a cum b<strong>in</strong>e a observat Poghirc, sistemul de numera"ie d<strong>in</strong><br />
român! se aseam!n! cel mai mult cu cel albanez, iar – pe de alt! parte –<br />
num!rarea „pr<strong>in</strong> adi"iune” se întâlne#te în multe alte limbi (în engleza medie,<br />
__________________________________________________________________<br />
190
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
par"ial #i în engleza modern!, par"ial #i în francez!, de la 17 la 19 etc.). În plus,<br />
numeralele române#ti #i sistemul de numera"ie au însu#iri specifice, ce nu pot<br />
fi explicate ca <strong>in</strong>fluen"! slav!. Unu/una, zece, o sut(, o mie se comport! ca<br />
substantive, fapt evident pr<strong>in</strong> formele dou(-zeci, dou( sute, dou( mii<br />
echivalente cu dou( case etc., în timp ce – în limbile slave – numai *s!to are<br />
form! de substantiv, ca în român!. Numai c! în român! acesta este modelul<br />
specific, nu împrumutat. Pentru a subl<strong>in</strong>ia o dat! în plus caracterul orig<strong>in</strong>al al<br />
sistemului românesc de numera"ie, ar fi de ad!ugat faptul c!, de la 20 îna<strong>in</strong>te,<br />
num!rarea se face cu prepozi"ia de, iar pân! la 19 <strong>in</strong>clusiv f!r! aceast!<br />
prepozi"ie. Acest model vigesimal nu poate fi o <strong>in</strong>fluen"! slav!, ci perpetueaz!<br />
– foarte probabil – un model arhaic, preroman.<br />
Situa"ia lui sut( în român! ne arat! c!, într-adev!r, traco-daca a transmis<br />
românei un numeral important. Cu atât mai mult se poate admite ipoteza c!<br />
româna a calchiat modelul trac de num!rare de la 11 la 19 precum #i modelul<br />
zecilor (dou(/trei-zeci etc.). Mai mult chiar, analiza comparativ! ne arat! c! un<br />
dialect traco-dac nordic, vorbit în Bucov<strong>in</strong>a de azi, sau o faz! foarte veche a<br />
protoromânei (sec. IV–V p.&Ch.) trebuie s! fi fost sursa de împrumut a formei<br />
slave *s!to, deoarece:<br />
• Sursa iranic! de posibil împrumut nu explic! satisf!c!tor evolu"ia<br />
fonetic! în slav!.<br />
• Slava atest! o evolu"ie fonetic! normal! de la <strong>in</strong>do-european! la faza<br />
slav! comun!, atât pentru numeralul ‘10’ cât #i pentru numeralul ‘1000’. Pr<strong>in</strong><br />
urmare, numeralul ‘100’ trebuie considerat un împrumut, deoarece evolu"ia sa<br />
fonetic! este diferit! de evolu"ia fonetic! normal! a numeralelor ‘10’ #i ‘1000’.<br />
• Numeralul ‘100’ este împrumutat #i în alte limbi, ca atare situa"ia d<strong>in</strong><br />
slav! se poate încadra într-un fenomen întâlnit #i în alte areale l<strong>in</strong>gvistice;<br />
• Analiza atent! a coresponden"elor fonetice ne arat! c! sursa formei<br />
slave *s!to trebuie s! fi fost fie un dialect traco-dac, caz în care împrumutul<br />
trebuie datat îna<strong>in</strong>tea secolului V p. & Ch., a#adar îna<strong>in</strong>te de expansiune, fie<br />
protoromâna, caz în care împrumutul trebuie datat în <strong>in</strong>tervalul secolelor V–<br />
VI. O dat! mai târzie este imposibil!, dat! fi<strong>in</strong>d r!spândirea formei în toate<br />
limbile slave. În orice caz, râspândirea numeralului *s!to este identic!<br />
__________________________________________________________________<br />
191
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
r!spândirii formei *k!motra, în întreg arealul slav. Detaliile arat! totu#i c!<br />
*s!to putea fi împrumutat mai devreme, chiar d<strong>in</strong>tr-un dialect nord-dacic.<br />
Se poate afirma c!, în cazul de fa"!, dificult!"ile de analiz! etimologic!<br />
s!au datorat #i asem!n!rii d<strong>in</strong>tre rom. sut( #i sl. *s!to. Aceste asem!n!ri se<br />
explic! relativ u#or, având în vedere c! atât slava, cât #i traca (traco-daca) erau<br />
idiomuri satem, a#adar unele cuv<strong>in</strong>te trebuie s! fi fost asem!n!toare, unele<br />
chiar identice. (Cf. #i rom. balt( - sl. blato, rom. stân( - sl. stan etc. Cuv<strong>in</strong>tele<br />
române#ti am<strong>in</strong>tite sunt de orig<strong>in</strong>e traco-dac!, nu slav!). În cazul de fa"! îns!,<br />
nu este acceptabil! ipoteza c! sl. *s!to #i rom. sut( ar reflecta o perpetuare<br />
<strong>in</strong>dependent! a unui prototip <strong>in</strong>do-european. Numai forma româneasc!, de<br />
orig<strong>in</strong>e traco-dac!, poate explica forma d<strong>in</strong> slav!, în depl<strong>in</strong> acord cu<br />
tratamentele fonetice specifice pe care le vom analiza în capitolul f<strong>in</strong>al al<br />
lucr!rii. De fapt, atât în român!, cât #i în slav!, numeralul ‘100’ este<br />
„<strong>in</strong>trusiv”: în primul caz, ca element autohton preroman; în al doilea caz, ca<br />
element împrumutat d<strong>in</strong>tr-un idiom învec<strong>in</strong>at. Situa"iile d<strong>in</strong> român!, pe de o<br />
parte, #i d<strong>in</strong> limbile slave, pe de alt! parte, sunt similare doar pân! la un punct<br />
îns!. Sarc<strong>in</strong>a analizei l<strong>in</strong>gvistice este tocmai aceea de a delimita generalul de<br />
particular.<br />
__________________________________________________________________<br />
192
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
Tabelul 1<br />
!umeralele ‘10’, ‘100’, ‘1000’ în limbile <strong>in</strong>do-europene<br />
‘10’ ‘100’ ‘1000’<br />
PIE *dek ! " !k ! "t-óm, *k ! "t-t# –<br />
v.sl. *des$t# (*s$t#) 2 înlocuit cu *s!to 3 *ty-s$t#, *ty-s$ta<br />
Baltic: lit. de.imt .imtas t/kstantis<br />
let. desmit simts t/ksto., tukstu0ts<br />
v.<strong>in</strong>d. da1a 1atám sa-hásram2<br />
avestic dasa sat&m ha-za3r&m<br />
neo-persan<br />
haz#r<br />
arm. tasn harivr (preie.) hazar (< npers.)<br />
germanic *tehun *hundan *thus-hundi<br />
gotic taíhun hund 4/-hundi<br />
Celtic: v.ir. deich<br />
c%t<br />
kimric deg cant<br />
cornic dek cans<br />
breton dek kant<br />
Toharic A/B 1äk/.ak känt/känte<br />
Lat. decem centum m%lle, m%lia<br />
Grec 5678 +78)9( (+-78)-'()<br />
eolic<br />
:6,,-'-<br />
ionic-attic<br />
:;
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Tabelul 2<br />
!umeralele ‘10’, ‘100’, ‘1000’ în câteva limbi ne<strong>in</strong>do-europene<br />
‘10’ ‘100’ ‘1000’<br />
gruz<strong>in</strong> a,i a-i a,asi<br />
f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez kymmenen sata (< iranic) tuhat, tuhannen (< germ.)<br />
maghiar tíz 4 száz (< iranic) ezer (< iranic)<br />
4<br />
Asem!narea cu formele pentru ‘10’ d<strong>in</strong> arealul <strong>in</strong>do-european satem este evident!. În<br />
acela#i timp, forma este net diferit! de numeralul ‘10’ d<strong>in</strong> f<strong>in</strong>l<strong>and</strong>ez!: kymmenen.<br />
__________________________________________________________________<br />
194
Numeralul *s!to<br />
__________________________________________________________________<br />
Tabelul 3<br />
‘10’, ‘100’, ‘1000’ în limbile slave<br />
‘10’ ‘100’ ‘1000’<br />
protoslav. *des$t# *s!to 5 *ty-s$t#, *ty-s$ta<br />
*ty-s'ta, *ty-s't#<br />
v. sl. !"#"$% #&$' $(#")*, $(#+)*<br />
b. deset sto (hiljada < n.gr.)<br />
s.-cr. dès%t stô tìsu>a (hiljada < n.gr.)<br />
slv. desêt stô tîso?<br />
c. deset sto tisúc > tisíc<br />
slc. desa@, desiati sto tisíc<br />
pol. dziesi$> sto tysiAc<br />
r. désja. sto tysja/a<br />
5<br />
Analiza comparativ! a formelor confirm! cele ar!tate în tabelul 1: numeralul slav ‘100’<br />
tr!deaz! o evolu"ie fonetic! nefireasc!, spre deosebire de numeralele ‘10’ #i ‘1000’,<br />
<strong>in</strong>dicând faptul c! este vorba de un element „<strong>in</strong>trusiv“, împrumutat d<strong>in</strong>tr-un idiom<br />
învec<strong>in</strong>at. Cf. tabelul 4 #i textul pr<strong>in</strong>cipal.<br />
__________________________________________________________________<br />
195
Influen!e romane "i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Tabelul 4<br />
Distribu!ia numeralului ‘100’<br />
în limbile vec<strong>in</strong>e patriei slave primitive<br />
________________________________________________<br />
Balticlit. .imtas<br />
let. simts<br />
F<strong>in</strong>. sata<br />
Germanic *hundan Sl. *s!to Iranic sata<br />
Celtic breton kant, etc.<br />
Tr.-d. *sut" > rom. sut!<br />
________________________________________________<br />
Se observ# c# sl. *s!to putea fi împrumutat NUMAI d<strong>in</strong>tr-un dialect<br />
nord-tracic (geto-dac) sau d<strong>in</strong> protoromân#. Vezi textul pr<strong>in</strong>cipal priv<strong>in</strong>d<br />
caracterul „<strong>in</strong>trusiv” al formei *s!to în ansamblul numeralelor slave. Nu mai<br />
pu$<strong>in</strong> „<strong>in</strong>trusiv#” este forma sutB, de orig<strong>in</strong>e traco!dac#, în ansamblul<br />
numeralelor române!ti, de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>#, cu unica excep$ie a formei sutB.<br />
__________________________________________________________________<br />
196
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
Probleme de evolu!ie fonetic"<br />
Problemele de evolu!ie fonetic" sunt – în general – esen!iale în analiza<br />
l<strong>in</strong>gvistic". În cazul nostru, ele sunt cu atât mai importante, cu cât – la<br />
orizontul secolelor V–VII p.#Ch., analizat preponderent în lucrarea noastr" –<br />
s-au <strong>in</strong>terferat trei grupuri l<strong>in</strong>gvistice având trei sisteme fonetice diferite:<br />
lat<strong>in</strong>a popular", limba trac" ($i limba ilir", de-a lungul coastei adriatice,<br />
aceast" limb" fi<strong>in</strong>d îns" deja st<strong>in</strong>s" în secolul III p. # Ch.) $i limba slav",<br />
<strong>in</strong>i!ial pu!<strong>in</strong> diferen!iat" dialectal. Problemele sunt complexe, uneori fi<strong>in</strong>d<br />
imposibil de a trasa frontiere clare ale evolu!iilor fonetice. Cu toate acestea,<br />
se pot trasa câteva repere destul de clare. Vom aborda în cont<strong>in</strong>uare cele trei<br />
grupuri l<strong>in</strong>gvistice $i fenomenele lor specifice de evolu!ie.<br />
Lat<strong>in</strong>a popular"<br />
Lat<strong>in</strong>a postclasic" a cunoscut o modificare radical" a <strong>in</strong>ventarului<br />
fonetic, în special a vocalismului. Vom prezenta în cont<strong>in</strong>uare doar acele<br />
date relevante demersului nostru.<br />
Vocalismul<br />
În general, Romania oriental" a avut o evolu!ie u$or diferit" fa!" de<br />
Romania occidental". Este notabil, în primul rând, faptul c" româna,<br />
elementele lat<strong>in</strong>e ale albanezei $i, în unele situa!ii (în silab" închis"), dalmata<br />
men!<strong>in</strong> <strong>in</strong>tacte, deci dist<strong>in</strong>cte, tratamentele lui ! fa!" de u. Fenomenul se<br />
întâlne$te îns" $i în Romania occidental" (într-o parte a Sard<strong>in</strong>iei, în Corsica<br />
meridional" $i în zona calabro-lucan") precum $i în elementele lat<strong>in</strong>e d<strong>in</strong><br />
berber" $i d<strong>in</strong> basc" (Tagliav<strong>in</strong>i 1977: 186–187).<br />
__________________________________________________________________<br />
197
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Vocalismul în Romania Oriental!<br />
_____________________________________________________________<br />
Lat. cl. ! " # $ " % & ' ( )<br />
Lat. pop. a * e + i o o , u<br />
Protoromanic a * e i o u<br />
_____________________________________________________________<br />
Consonantismul<br />
Câteva tend<strong>in</strong>!e manifestate înc" d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a clasic" se accentueaz" $i<br />
conduc spre alterarea sistemului <strong>in</strong>i!ial. Cele mai importante sunt<br />
urm"toarele.<br />
Pronun!area lui h trebuie s" fi fost foarte slab" înc" d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a clasic".<br />
Grafiile postclasice surpr<strong>in</strong>d acest lucru: abeo = habeo; anc = hanc;<br />
onorem = honorem. Cazul contrar este grafia dorit hipercorect", cu h acolo<br />
unde nu exista $i nici nu trebuia s" existe: heius = eius; hossa = ossa.<br />
C $i g se comport" asem"n"tor în pozi!ie palatalizant", dar g are o<br />
situa!ie special" în pozi!ie <strong>in</strong>tervocalic", t<strong>in</strong>zând spre elim<strong>in</strong>are în unele<br />
regiuni ale Romaniei: eo = ego, cf. rom, pg. eu.<br />
În grupul qu exista tend<strong>in</strong>!a elim<strong>in</strong>"rii componentei labiale. Se<br />
pronun!a ecus nu equus (ekwu-us). Pe de alt" parte, româna $i sarda<br />
labializeaz" grupurile qu $i gu, cu alte cuv<strong>in</strong>te accentueaz" componenta<br />
labial", anulând componenta velar": aqua > rom. ap!, sard abba; l<strong>in</strong>gua ><br />
rom. limb!, log. limba.<br />
__________________________________________________________________<br />
198
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
X (ks) t<strong>in</strong>de spre simplificare în ss (s) deja în sec. I p. # Ch. Uneori,<br />
pronun!ia se p"streaz". Româna $i elementele lat<strong>in</strong>e d<strong>in</strong> albanez" tr"deaz"<br />
perpetuarea ambelor tend<strong>in</strong>!e: coxa > coaps!, kofshë, dar dixit > dissit ><br />
zise; maxilla > massilla > m!sea.<br />
O situa!ie aparte au b $i v. În lat<strong>in</strong>a postclasic", cele dou" sunete au<br />
avut o puternic" tend<strong>in</strong>!" spre o pronun!are nediferen!iat", mai exact<br />
anulându-se opozi!ia d<strong>in</strong>tre ele în favoarea unei opozi!ii pozi!ionale: o<br />
pronun!ie bilabial" (!) la început de cuvânt (ca în spaniol") $i ca b în pozi!ie<br />
<strong>in</strong>tern". Betacismul (pronun!ia lui v ca b) este frecvent în <strong>in</strong>scrip!iile<br />
postclasice $i este confirmat $i de evolu!ia fonetic" în limbile romanice:<br />
verbex = vervex, berbex > rom. berbece, fr. brebis; corvus $i *corbus > rom.<br />
corb, fr. corbeau, dar it. corvo.<br />
O situa!ie special" au b $i v în pozi!ie <strong>in</strong>tervocalic". O tend<strong>in</strong>!"<br />
postclasic" era ca acestea s" cad": avi- > au- (aw-) ca în avica > auca;<br />
avicellus > aucellus; -avit > -aut etc. Alterarea pronun!iei în lat<strong>in</strong>a<br />
postclasic" este confirmat" $i de tratamentul fonetic al împrumuturilor d<strong>in</strong><br />
germanic". Germanic w (bilabial) era <strong>in</strong>i!ial echivalent cu v, dar în<br />
împrumuturile postclasice a fost auzit ca gu: werra > it. guerra, fr. guerre.<br />
Situa!ia lui b/v în pozi!ie <strong>in</strong>tervocalic" este deosebit de important" în<br />
explicarea unor tend<strong>in</strong>!e vechi în romanitatea r"s"ritean" (protoromân"),<br />
deoarece aceast" tend<strong>in</strong>!" postclasic" nu a func!ionat uniform, nici chiar în<br />
român", dovad" peremptorie a faptului c" aceste oscila!ii $i ezit"ri nu au fost<br />
generale, nici chiar în zone restrânse. În român", de exemplu, lat. uber<br />
evolueaz" spre uger, iar habeo (pronun!at abeo) p"streaz" b/v <strong>in</strong>tervocalic: a<br />
avea, avem. Spre deosebire de situa!ia d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a popular", b/v<br />
<strong>in</strong>tervocalic în elementele autohtone trace nu cunoa#te acest fenomen.<br />
Situa!ia d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a popular" postclasic" a lui b/v <strong>in</strong>tervocalic a fost <strong>in</strong>corect<br />
presupus" ca fi<strong>in</strong>d specific" $i elementelor autohtone trace în român".<br />
Analiza de am"nunt nu confirm" îns" aceast" ipotez", deoarece câteva<br />
exemple clare, unele acceptate de mult în lista elementelor autohtone ale<br />
românei, o contrazic (vezi mai jos).<br />
__________________________________________________________________<br />
199
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Nu <strong>in</strong>sist"m asupra altor evolu!ii specifice lat<strong>in</strong>ei postclasice, deoarece<br />
acestea sunt b<strong>in</strong>e cunoscute d<strong>in</strong> literatura de specialitate.<br />
Limbile trac" #i ilir"<br />
Romanizarea zonei ilire de-a lungul litoralului adriatic a fost rapid",<br />
astfel c" – începând cu sec. II p.#Ch. – ilira $i ilirii nu mai sunt atesta!i ca<br />
idiom, respectiv ca grup etnic dist<strong>in</strong>cte. Iliria (Illyria) devenise un termen<br />
pur geografic. Limba trac", în schimb, a cont<strong>in</strong>uat s" fie vorbit" alte câteva<br />
secole. Am prezentat în capitolul dedicat etnogenezei sud-est europene<br />
pr<strong>in</strong>cipalele ipoteze referitoare la data aproximativ" pân" la care traca va fi<br />
fost înc" idiom viu, într-un proces <strong>in</strong>exorabil de romanizare gradual". În<br />
orice caz, traca a fost vorbit" cel pu!<strong>in</strong> pân" în sec. V p.#Ch., posibil chiar<br />
mai târziu, pân" pr<strong>in</strong> secolele VI–VII, atât la nord, cât $i la sud de Dun"re.<br />
Problema este dificil", complex", presupune <strong>in</strong>vestiga!ii <strong>in</strong>terdiscipl<strong>in</strong>are, iar<br />
discu!iile sunt departe de a se fi încheiat.<br />
Dac" în cazul lat<strong>in</strong>ei $i al limbilor romanice cercet"torii au la<br />
dispozi!ie un material bogat, reprezentat de numeroase <strong>in</strong>scrip!ii precum $i<br />
de materialul oferit de limbile neolat<strong>in</strong>e, în cazul limbii trace situa!ia este<br />
mult mai dificil". Despre aceast" limb" avem cuno$t<strong>in</strong>!e lacunare,<br />
reprezentate, în pr<strong>in</strong>cipal, de (1) atestarea unor nume antice notate<br />
aproximativ de scriitorii antici în grafii lat<strong>in</strong>e $i grece$ti precum $i de (2)<br />
elemente autohtone trace (numite uneori $i traco-ilire) perpetuate în român",<br />
în albanez" precum $i în limbile sud-slave: în bulgar", macedonean", sârb"-<br />
croat" $i sloven". A r"spunde la întrebarea dac" elementele trace s-au<br />
transmis limbilor sud-slave numai pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar românesc<br />
(protoromânesc) sau, eventual, $i direct d<strong>in</strong>tr-o faz" tardiv" a tracei, vorbit"<br />
înc" – în arii tot mai izolate – dup" stabilirea grupurilor slave la sud de<br />
Dun"re, înseamn" a r"spunde mai întâi la întrebarea dac" traca se mai<br />
vorbea într-adev"r dup" sec. V p.#Ch. Cum problema r"mâne înc" deschis"<br />
discu!iilor, nu putem oferi aici un r"spuns. Observ"m îns", $i am punctat<br />
__________________________________________________________________<br />
200
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
aceasta în discu!iile referitoare la unii termeni (vezi mai sus sub b!dni,<br />
b!dnjak, badnjak în capitolul dedicat termenilor mitologici $i religio$i), c"<br />
se poate admite ipoteza de lucru, sus!<strong>in</strong>ut" în pr<strong>in</strong>cipal de tracologii bulgari,<br />
c" traca se vorbea înc" în secolele V–VI p.#Ch. $i s!a mai vorbit pân" pr<strong>in</strong><br />
sec. VII–VIII.<br />
I. I. Russu (1969) a adus argumente conv<strong>in</strong>g"toare, bazate pe<br />
compararea onomasticii trace $i ilire, în sprij<strong>in</strong>ul ipotezei c" ilira trebuie s"<br />
fi avut numeroase elemente convergente cu traca. Oricât ar fi fost de<br />
aproximative nota!iile scriitorilor antici, sunt $ocante asem"n"rile d<strong>in</strong>tre<br />
trac" $i ilir". Acestea nu pot fi puse pe seama hazardului. Cum despre ilir"<br />
avem date înc" mai lacunare decât în cazul limbii trace, ne vom concentra<br />
mai jos asupra unei posibile reconstruc!ii a <strong>in</strong>ventarului fonetic trac, plecând<br />
de la premisa c", în orice caz, ilira nu s-a mai vorbit dup" sec. II p. # Ch.,<br />
astfel c" toate elementele ilire s-au transmis limbilor moderne sud-dun"rene<br />
exclusiv pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>termediar romanic dalmat.<br />
Tentative de reconstruc-ie fonetic!<br />
Reichenkron (1966), Russu (1967, 1981) $i $coala bulgar" de<br />
tracologie (mai ales Georgiev 1960, 1964 $i Duridanov 1960, 1969) preluat"<br />
$i de Poghirc (1969) reprez<strong>in</strong>t" cele trei curente pr<strong>in</strong>cipale de reconstruc!ie<br />
etimologic", practic ireconciliabile. Totu$i, nu toate au aceea$i putere de<br />
conv<strong>in</strong>gere $i, implicit, de acceptare. Consider"m c" tentativele $colii<br />
bulgare sunt cele mai coerente $i, implicit, reprez<strong>in</strong>t" cel mai bun punct de<br />
plecare într-o discu!ie priv<strong>in</strong>d ansamblul mo$tenirii trace în sud-estul<br />
european. Este $i motivul pentru care tot mai mul!i speciali$ti români<br />
(începând cu Cicerone Poghirc $i cont<strong>in</strong>uând cu Brâncu$ 1983, 1991) au<br />
adoptat, fie $i par!ial, concluziile la care au ajuns cercet"torii bulgari.<br />
__________________________________________________________________<br />
201
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Vocalismul<br />
Reconstituirea vocalismului trac se poate face pr<strong>in</strong> compararea atent"<br />
a materialului onomastic antic, notat aproximativ de scriitorii antici, urmat"<br />
de coroborarea cu <strong>in</strong>forma!iile ce pot fi oferite de analiza elementelor<br />
autohtone d<strong>in</strong> român", bulgar" $i albanez". Aceasta este metoda uzual",<br />
adoptat" practic de to!i cercet"torii. Nici aceste rânduri nu fac excep!ie de la<br />
o regul" devenit" uzual".<br />
Fa!" de tentativa lui Georgiev (1960, 1964), urmat" îndeaproape de<br />
Poghirc, semnal"m încercarea recent" a lui Dimitrov (1994), ultima<br />
propunând reconstituirea unui „vocalism paleobalcanic”. Nu putem <strong>in</strong>tra<br />
aici în am"nunte. Ne vom referi doar la câteva repere relevante demersului<br />
nostru.<br />
Este foarte probabil c" traca avea o vocal" neutr" de tipul lui ! d<strong>in</strong><br />
român" (notat ë în albanez" $i # în bulgar"). Acest fapt a fost semnalat de<br />
Poghirc (într-un studiu publicat în anul 1960 în SCL, pp. 279 sq.) pr<strong>in</strong><br />
compararea atent" a unor nume trace notate în textele grece$ti, observând c"<br />
alterneaz" $ $i %, concluzia fi<strong>in</strong>d c" acolo scriitorul antic era nevoit s"<br />
aproximeze un fonem <strong>in</strong>existent în greac". Aceea$i concluzie este reluat" în<br />
Poghirc 1969: 320. Într-adev"r, perpetuarea acestei vocale neutre în român",<br />
albanez" $i bulgar" nu poate fi întâmpl"toare. Nu sunt argumente care s"<br />
sus!<strong>in</strong>" ipoteza c" traca ar fi avut dou" vocale neutre, respectiv – pe lâng"<br />
cea semnalat" – înc" o alta de tipul lui î/â d<strong>in</strong> român", care s-a dezvoltat ca<br />
o <strong>in</strong>ova!ie. În arealul romanic, portugheza a dezvoltat un fonem asem"n"tor<br />
lui î/â românesc, f"r" a se putea trasa o paralel" cauzal" care s" fie la<br />
orig<strong>in</strong>ea acestei <strong>in</strong>ova!ii în cele dou" arii laterale neolat<strong>in</strong>e.<br />
O situa!ie <strong>in</strong>teresant" au avut ! (a scurt) $i " (a lung) în trac". Sunt cel<br />
pu!<strong>in</strong> dou" exemple clare ce ne arat" c" " a evoluat mai întâi spre ô, apoi<br />
spre u doar în arealul nord-trac (daco-moesic), a$a cum arat" paralela NFl<br />
Marisia > Mure., dar Marica în Bulgaria, precum $i NFl *D"n!ar ><br />
Dun!re. În ambele cazuri tr. " > rom. u. Fenomenul nu este identificabil în<br />
__________________________________________________________________<br />
202
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
arealul sud-trac, dar pare s" fi avut loc în albanez", ceea ce sus!<strong>in</strong>e ipoteza<br />
orig<strong>in</strong>ii nord-trace a cel pu!<strong>in</strong> unui component etno-l<strong>in</strong>gvistic ce a stat la<br />
baza limbii albaneze moderne (vezi similar la Georgiev 1960; alte discu!ii<br />
despre aceste hidronime supra, în Lexiconul toponimic A).<br />
Alte încerc"ri de a reconstitui detalii ale vocalismului trac sunt pu!<strong>in</strong><br />
conv<strong>in</strong>g"toare, bazate mai degrab" pe observa!ii limitate, nesus!<strong>in</strong>ute de un<br />
ansamblu de exemple concludente. Este probabil c" tot pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>fluen!a<br />
substratului trac se explic" fenomene specifice românei $i albanezei:<br />
închiderea vocalelor a/! $i o/u în pozi!ie accentuate/neaccentuat, diftongarea<br />
o/oa $i e/ea în anumite situa!ii de anticipare. Dialectal, opozi!ia o/oa este o<br />
opozi!ie o închis/ o deschis.<br />
Consonantismul<br />
Dificult"!ile întâmp<strong>in</strong>ate în reconstituirea vocalismului se întâlnesc,<br />
desigur, $i în tentativele de reconstituire a consonantismului. Pr<strong>in</strong>cipala<br />
dificultate const" în aceea c" textele antice (în greac" $i lat<strong>in</strong>") nu puteau<br />
nota fonemele specifice trace, respectiv /, &, ', 0, eventual $i alte foneme<br />
specifice: ts (rom. -), dz etc. În orice caz, pare foarte probabil c"<br />
protoromâna avea aceste foneme mo$tenite d<strong>in</strong> substrat. Este adev"rat c" $i<br />
alte limbi romanice (de exemplu italiana) au cunoscut <strong>in</strong>ova!ii postclasice<br />
asem"n"toare celor d<strong>in</strong> român". Cu toate acestea, situa!iile nu au fost<br />
identice (cf. Poghirc 1969: 320 sq.). Vom încerca s" trecem în revist" câteva<br />
repere utile.<br />
Situa!ia lui h a suscitat numeroase discu!ii. Porn<strong>in</strong>d de la perpetuarea<br />
toponimului antic Carsium > Hâr.ova (cu sufix slav; Poghirc, loc. cit.) a<br />
considerat c" evolu!ia c(k) > h atest" existen!a unui fonem specific în faza<br />
târzie a tracei, resp<strong>in</strong>gând implicit ipoteza c" fonemul h ar fi fost<br />
împrumutat de român" de la slavi. În general, limbile nu împrumut" sunete<br />
(foneme), ci cuv<strong>in</strong>te, pe care le adapteaz" pronun!iei specifice. Se poate<br />
__________________________________________________________________<br />
203
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
admite deci c" protoromâna avea fonemul h, înt"rit ulterior pr<strong>in</strong><br />
împrumuturile d<strong>in</strong> slav". Un argument suplimentar este c" h apare în câteva<br />
cuv<strong>in</strong>te comune românei $i albanezei ce nu pot fi explicate ca împrumuturi.<br />
Un exemplu este rom. h!mesit - alb. hamës, rom. hututui - alb. hutoj, rom.<br />
leh!i - alb. leh. La acestea se poate ad"uga paralela, mult timp neobservat",<br />
rom. hotar - alb. hatër ‘marg<strong>in</strong>e, limit!’ (sensul ‘pl!cere, hatâr’ reprez<strong>in</strong>t! o<br />
<strong>in</strong>fluen!" turc", reprezentat" în român" de forma hatâr; de fapt, în albanez"<br />
s-au <strong>in</strong>terferat fou" forme: sensul vechi ‘mag<strong>in</strong>e, limit"’ – rom. hotar; apoi<br />
sensul ‘hatâr, pl"cere’ – rom. hatâr).<br />
Este posibil, dac" analiza noastr" este corect", ca traca s" fi avut o<br />
lar<strong>in</strong>gal" a c"rei realizare în român" s" fi fost h, f sau zero, iar în albanez" h,<br />
f sau zero, posibil $i th. Dat fi<strong>in</strong>d faptul c" acest lucru necesit" o discu!ie<br />
aparte, de am"nunt, ne limit"m aici doar la a nota aceast" posibilitate. De<br />
asemenea, acceptând o asemenea ipotez" (avansat", succ<strong>in</strong>t, de Eric P.<br />
Hamp în 1973, dar nediscutat" ulterior), este posibil ca aceast" lar<strong>in</strong>gal" s"<br />
fi supravie!uit $i în protoromân" pân" la o dat" dificil de precizat. Aceast"<br />
lar<strong>in</strong>gal" trebuie s" fi fost „auzit"” drept c de antici $i, de exemplu, lar<strong>in</strong>gala<br />
d<strong>in</strong> *Harsium s" fi fost notat" Carsium. (Vezi alte discu!ii $i exemple în<br />
<strong>Paliga</strong> 2001; 2006 b).<br />
Situa!ia fonemelor b, v $i l <strong>in</strong>tervocalice în elementele lat<strong>in</strong>e, pe de o<br />
parte, $i în elementele autohtone trace, pe de alt" parte, a suscitat discu!ii.<br />
Am ar"tat mai sus c" tend<strong>in</strong>!a de sl"bire a lui b/v <strong>in</strong>tervocalic era un<br />
fenomen specific lat<strong>in</strong>ei postclasice. Consider"m c" este abuziv a ext<strong>in</strong>de<br />
fenomenul asupra realit"!ilor d<strong>in</strong> faza târzie a tracei. De altfel, câteva<br />
exemple conv<strong>in</strong>g"toare arat" c" în elementele autohtone ale românei b/v<br />
<strong>in</strong>tervocalic se p"streaz"; se p"streaz" b/v $i în secven!a -br- unde, dac" ar fi<br />
urmat legile evolu!iei fonetice de la lat<strong>in</strong>" la român", ar fi trebuit de<br />
asemenea s" dispar": rom. abur - alb. avull, NFl rom. Ibru - NFl b. Ib!r,<br />
s.!cr. Ibar. Conform evolu!iei a$teptate a elementelor lat<strong>in</strong>e, ar fi trebuit ca<br />
grupul -br- s" evolueze la ur, dar nu se întâmpl" a$a; vezi discu!ia în<br />
Lexiconul toponimic A, supra. De asemenea, b/v <strong>in</strong>tervocalic apare în alte<br />
__________________________________________________________________<br />
204
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
cuv<strong>in</strong>te române$ti neexplicate satisf"c"tor, de exemplu a .ov!i (considerat<br />
autohton de Reichenkron 1966). Altor cuv<strong>in</strong>te române$ti neexplicate<br />
etimologic li s-a refuzat adesea orig<strong>in</strong>ea autohton" trac" porn<strong>in</strong>du-se de la<br />
ipoteza, nedemonstrat", c" b/v <strong>in</strong>tervocalic în elementele autohtone trebuie<br />
s" dispar", ca în elementele lat<strong>in</strong>e. Analiza de am"nunt nu confirm" îns"<br />
aceast" ipotez". De asemenea, l <strong>in</strong>tervocalic este p"strat în câteva cuv<strong>in</strong>te<br />
cert arhaice. Este cazul lui colib!, cu paralele sud-slave, dar r"spândit d<strong>in</strong><br />
român" $i în arealul slav occidental (vezi discu!ia mai sus, în capitolul<br />
dedicat structurii sociale). Ar trebui poate ad"ugat c" l <strong>in</strong>tervocalic apare $i<br />
în alte cuv<strong>in</strong>te române$ti neexplicate satisf"c"tor. %i acestora li s-a refuzat<br />
adesea caracterul autohton trac deoarece avolu!ia fonetic" s-ar abate de la<br />
regulile stabilite îns" pentru evolu!ia de la lat<strong>in</strong>a popular" la român", nu de<br />
la o faz" tardiv" a tracei la român". Orig<strong>in</strong>ea autohton" a formei c!ciul!<br />
(alb. kësulë) nu mai este contestat" ast"zi; $i aici întâlnim aceea$i situa!ie –<br />
p"strarea lui l <strong>in</strong>tervocalic. În aceea$i situa!ie se afl", desigur, $i formele<br />
bal!, balaur.<br />
Grupul ie. sr- urmat de vocal" trece în str-. Este un tratament specific<br />
tracei, de exemplu ie. *sreu- ‘ a curge; râu’ în NFl tr. Strymon > b. Struma<br />
(vezi mai sus în Lexiconul toponimic A); aceea$i evolu!ie ($i aceea$i<br />
orig<strong>in</strong>e) este în rom. Strei $i Strem-.<br />
Vocalele e $i i palatalizeaz" consoana precedent" în anumite condi!ii,<br />
de exemplu dac" nu era aspirat" (vezi mai jos). Fenomenul este specific<br />
arealului satem. Dificultatea major" în identificarea $i analizarea acestui<br />
fenomen const" în aceea c" grafiile antice nu notau fonemele specifice. Ca<br />
atare, o reconstituire plauzibil" a fenomenelor specifice d<strong>in</strong> trac" se poate<br />
face doar pr<strong>in</strong> compararea cu alte limbi, în primul rând cu datele oferit" de<br />
român" $i de albanez". Pare astfel probabil c" ie. k w -e/i- > tr. /, iar ie. g w -e/<br />
i- > tr. d0 (&) > 0. Exemplu: ie. *k w o- > tr. /ot-, probabil în ND Kottys,<br />
pronun!area real" */ot-is, /ot-i1, cf. rom. ciot, ciut, ciut!, ciung; sensul<br />
str!vechi al acestei r!d!c<strong>in</strong>i trebuie s! fi fost ‘bucat! t!iat!: ciot; ciung;<br />
c!prioar! tân!r! cu coarne parc! t!iate’ etc.<br />
__________________________________________________________________<br />
205
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Traca p"strase probabil o serie de consoane aspirate care nu<br />
palatalizeaz" îna<strong>in</strong>te de e/i, cf. NL, NM, ND German (dar $i s.-cr. (erman,<br />
unde este o palatalizare ulterioar"), NP rom. Gherman.<br />
Nu este cert dac" traca avea, cum este în albanez", consoane apicale de<br />
tipul lui th ()) $i a lui dh ("). Desigur, albaneza putea dezvolta aceste sunete<br />
pr<strong>in</strong> evolu!ie <strong>in</strong>tern", nu neap"rat pr<strong>in</strong> p"strarea unor foneme arhaice. Faptul<br />
c" româna nu are aceste sunete nu exclude a priori posibilitatea ca traca<br />
(eventual $i/sau ilira) s" fi avut aceste sunete, cel pu!<strong>in</strong> la nivel dialectal.<br />
Evolu-ia sonantelor <strong>in</strong>do-europene ", #, $, %<br />
Un capitol aparte în discu!iile priv<strong>in</strong>d evolu!ia fonetic" se refer" la<br />
tratamentul sonantelor <strong>in</strong>do-europene. De$i fenomenul este vechi, mult<br />
anterior perioadei abordate de noi în aceste pag<strong>in</strong>i, consider"m totu$i c"<br />
trebuie precizate câteva detalii ce vor u$ura discu!iile de ansamblu.<br />
PIE Trac" Slav" Lit. Lat<strong>in</strong>" Greac"<br />
!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!"""<br />
# ur ir, ur ir or &', '&<br />
" ul il, ul il ol, ul &(, (&<br />
$ um * im em &<br />
% un * <strong>in</strong> en &<br />
!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!<br />
Se observ" c", în general, sonantele au o evolu!ie simetric". Evolu!ia<br />
d<strong>in</strong> trac" are af<strong>in</strong>it"!i cu cea d<strong>in</strong> lituanian", par!ial cu cea d<strong>in</strong> germanic",<br />
înscri<strong>in</strong>du-se a$adar în cadrul general <strong>in</strong>do-european. Reconstruc!ia se<br />
bazeaz" pe câteva date plauzibile, de ex. ie. bh#-, grad zero al r"d"c<strong>in</strong>ii bher-<br />
‘a duce, a purta’ > rom. burt!, cf. german Ge-burt ‘na$tere’ etc.<br />
__________________________________________________________________<br />
206
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
În dialectele nord-trace are loc o denazalizare a lui $ la u, dup" cum<br />
arat" cazul sut!, discutat mai sus.<br />
Nu am putut identifica, deocamdat", un exemplu conv<strong>in</strong>g"tor al<br />
evolu!iei sonantei %. Dat fi<strong>in</strong>d îns" c" tratamentul sonantelor este simetric, se<br />
poate admite c" evolu!ia d<strong>in</strong> trac" a fost aceea$i ca pentru ie. $.<br />
Un tablou general<br />
D<strong>in</strong> cele expuse mai sus, rezult" c" traca avea un <strong>in</strong>ventar fonetic<br />
specific limbilor satem, care se poate reconstitui aproximativ, f"r" a fi<br />
posibil" depistarea unor evolu!ii complexe $i complicate de fonetic"<br />
s<strong>in</strong>tactic". Un tablou probabil este urm"torul:<br />
b d g v gh 2 z 0 dz<br />
p t k f kh / s 1 ts(-) (h)<br />
lar<strong>in</strong>gala *X 1<br />
NOT&. Fonemele gh $i kh nu palatalizeaz" îna<strong>in</strong>te de e/i. Vezi mai sus<br />
considera!iile noastre priv<strong>in</strong>d lar<strong>in</strong>gala în trac".<br />
Se observ" c" traca avea un <strong>in</strong>ventar fonetic foarte apropiat de al<br />
limbilor baltice (mai ales de lituanian"), dar $i de al slavei. De aici $i<br />
dificultatea de a delimita orig<strong>in</strong>ea unor cuv<strong>in</strong>te asem"n"toare în român" $i în<br />
limbile slave, unde este discutabil dac" acestea sunt autohtone traco-dace<br />
sau slave, de exemplu balt! - sl. blato, gard - sl. grad# etc. Cu toate<br />
acestea, cercet"rile comparative permit – cu unele <strong>in</strong>certitud<strong>in</strong>i <strong>in</strong>evitabile –<br />
reconstituirea unui tablou aproximativ, iar pr<strong>in</strong> compararea mai multor date,<br />
se poate ajunge la concluzii conv<strong>in</strong>g"toare.<br />
1<br />
Vezi alte exemple $i discu!ii la <strong>Paliga</strong> 2006 b: 243 sq.<br />
__________________________________________________________________<br />
207
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Inventarul fonetic slav<br />
Nu consider"m necesar a <strong>in</strong>sista aici asupra evolu!iei fonetice de<br />
ansamblu de la faza <strong>in</strong>do-european" la slav". Am semnalat mai sus câteva<br />
elemente relevante demersului nostru. Consider"m util a preciza aici doar<br />
faptul c", la orizontul secolelor V–VII p. # Ch., avut de noi în vedere, la<br />
sosirea slavilor se conturase, în spa!iul carpato-balcanic, o evolu!ie specific"<br />
a limbilor vorbite în acea perioad": apari!ia unei faze <strong>in</strong>cipiente a ceea ce am<br />
numit protoromâna ce avea dou" componente, lat<strong>in</strong>" popular" $i autohton"<br />
trac". De-a lungul litoralului adriatic $i în partea de vest a Pen<strong>in</strong>sulei<br />
Balcanice se conturase o faz" veche a protodalmatei ce avea substrat ilir.<br />
Vocalismul<br />
Caracteristicile pr<strong>in</strong>cipale ale vocalismului slav sunt, în pr<strong>in</strong>cipal,<br />
urm"toarele (urm"m în cont<strong>in</strong>uare cele expuse în Olteanu et al. 1975: 38 sq.):<br />
• Vocalele o $i u se pronun!" rotunjit, labializat.<br />
• Vocala 3 se pronun!" ca un diftong (ea sau ja).<br />
• Exist" dou" vocale nazale, * $i ).<br />
• Nu a existat o opozi!ie net" vocale lungi / vocale scurte, ca în greac",<br />
lat<strong>in</strong>" $i, putem spune cu certitud<strong>in</strong>e, ca în trac". Apar îns" deosebiri<br />
cantitative ce genereaz" diferen!e calitative.<br />
• Apare fenomenul preiot"rii, adic" o înmuiere suplimentar" atât a<br />
vocalelor anterioare, cât $i a celor posterioare, ce conduce la apari!ia unor<br />
pseudodiftongi: ja, je, ju, jen, jon. Vocalele y $i # nu se înmoaie.<br />
Se observ" c" slava $i traca aveau ca tr"s"turi comune existen!a<br />
vocalelor neutre închise: dou" în slav" (ierurile) $i, conform datelor de care<br />
dispunem ast"zi, una în trac" (de tipul lui ! românesc sau de tipul lui ë<br />
albanez). Altfel, sistemele vocalice ale celor dou" limbi aveau numeroase<br />
__________________________________________________________________<br />
208
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
puncte divergente de$i ambele se înscriu în sistemele vocalice satem, c"rora<br />
le sunt specifice alternan!ele <strong>in</strong>terne în func!ie de pozi!ia fa!" de accent.<br />
Bonfante (1966 $i, în traducere româneasc", 2001: 175–195) consider" c"<br />
sistemul fonetic al protoromânei a <strong>in</strong>fluen!at decisiv <strong>in</strong>ventarul fonetic slav,<br />
aducându-l la situa!ia cunoscut" nou" circa trei secole mai târziu. Datele<br />
prezentate în acest volum sprij<strong>in</strong>", credem, ipoteza lui Bonfante, prezentat"<br />
în studiul s"u d<strong>in</strong> 1966.<br />
Consonantismul<br />
Sistemul consonantic slav se aseam"n" destul de mult cu sistemul<br />
consonantic trac $i, ca atare, cu sistemul consonantic al protoromânei.<br />
Astfel, pe lâng" perechile uzuale sonore / surde b/p, d/t, g/k, v/f, z/s, existau<br />
perechile palatale reprezentate de fricative $i de aspirate 0/1, dz/c $i / precum<br />
$i de compusele dentale 0d/1t. Nazalele $i lichidele m/n $i l/r nu prez<strong>in</strong>t"<br />
caracteristici deosebite.<br />
Interferen!e d<strong>in</strong>tre protoromân", trac" #i slav"<br />
Este important de observat c", pr<strong>in</strong> <strong>in</strong>fluen!a reciproc" d<strong>in</strong>tre<br />
elementul romanic $i cel autohton, preponderent tracic (ilirii fuseser"<br />
complet romaniza!i în secolul II p.#Ch.), protoromâna c"p"tase orig<strong>in</strong>alitate<br />
pr<strong>in</strong> secolul V p.#Ch., dat" conven!ional" acceptat" de cercet"tori pentru a<br />
delimita faza lat<strong>in</strong>ei populare de lat<strong>in</strong>a carpato-balcanic" ce, de acum<br />
îna<strong>in</strong>te, se poate numi protoromân": un idiom ap"rut pr<strong>in</strong> contactul d<strong>in</strong>tre<br />
coloni$tii romani $i popula!ia autohton" $i asupra c"ruia înc" nu se<br />
exercitase <strong>in</strong>fluen!a slav". De altfel, o <strong>in</strong>fluen!" slav" asupra protoromânei în<br />
<strong>in</strong>tervalul secolelor V–X p.#Ch. nu este – conform datelor de care dispunem<br />
– depistabil", de$i – mult timp – s-a considerat c" o asemenea posibilitate nu<br />
poate fi exclus". Nici datele oferite de al!i cercet"tori (mai ales, în ultimii<br />
ani, Gh. Mih"il") nu sprij<strong>in</strong>" ipoteza unei <strong>in</strong>fluen!e slave a$a de timpurii. Nu<br />
__________________________________________________________________<br />
209
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
am putut identifica un s<strong>in</strong>gur exemplu cert de <strong>in</strong>fluen!" slav" anterior<br />
secolului X. În schimb, se poate observa o <strong>in</strong>fluen!" apreciabil" a<br />
protoromânei asupra limbilor slave, preponderent asupra grupurilor slave<br />
sudice, dar $i asupra celorlalte grupuri slave. Este, de altfel, ceea ce<br />
sugerase, de mult, $i Giuliano Bonfante. Ne vom opri în cont<strong>in</strong>uare asupra<br />
câtorva exemple concludente discutate în capitolele lucr"rii noastre. În<br />
cont<strong>in</strong>uare, abrevierea rom. se refer" la faza protoromâneasc".<br />
Tratamentul vocalelor protoromâne.ti 2<br />
Rom. a $i ! sunt tratate diferit. Astfel, limbile slave p"streaz" a<br />
nealterat la o, respectiv au împrumutat pe ! ca a: NFl Aborna < *Abarna<br />
sau *Aborna; tr. NFl M"risia > b. Marica, dar, d<strong>in</strong>tr-un etimon similar, rom.<br />
Mure., cu tratamentul specific nord-trac (daco-moesic) " >u, proces<br />
încheiat îns" pr<strong>in</strong> sec. V–VI. Numeroase alte toponime confirm" faptul c"<br />
rom. a ($i, în general, a preslav) nu este alterat automat la o, cum s-a<br />
acreditat adesea f"r" analizarea detaliat" a faptelor de limb". De asemenea,<br />
ban, considerat de noi element autohton, nu altereaz" pe a la o. Cuvântul<br />
este specific arealului românesc sudic $i limbilor sud-slave; este foarte<br />
probabil c" acest termen referitor la organizarea social" era r"spândit<br />
preponderent sau exclusiv la grupurile trace sudice $i d<strong>in</strong> Câmpia Român".<br />
Rom. Cr!ciun > Kra/un, deci cu ! > a (neaccentuat). Tratamentul !<br />
(neaccentuat) >o este întâlnit în câteva cazuri, de exemplu st!pân > stopan,<br />
dar â ( o: NL Augusta > Ogosta; Asamus > Os!m. Nu<br />
este clar de ce câteva forme cunosc fenomenul a > o. În orice caz, acesta nu<br />
este general. Ar putea fi vorba de evolu!ii dialectale sau de împrumuturi<br />
discrim<strong>in</strong>ate cronologic, fi<strong>in</strong>d deocamdat" imposibil de a trasa o limit"<br />
2<br />
Evident, acceptând ipoteza $colii bulgare, conform c"reia traca se vorbea înc" în secolele<br />
V–VI, atunci titlul acestui capitol ar trebui s" fie Tratamentul vocalelor protoromâne.ti .i<br />
trace tardive. Vezi discu!ia de ansamblu în capitolul dedicat etnogenezei sud-est europene,<br />
supra.<br />
__________________________________________________________________<br />
210
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
cronologic" fie $i aproximativ", deoarece – luând ca punct de reper<br />
toponimia, relevant" în asemenea cazuri – nu se pot trage concluzii.<br />
Cercet"rile viitoare vor trebui s" clarifice asemenea detalii. În orice caz,<br />
evolu!ia tr.-dac Alutus > rom. Olt trebuie analizat" cu aten!ie; este s<strong>in</strong>gurul<br />
caz unde apare o asemenea evolu!ie $i care ar sugera o <strong>in</strong>fluen!" slav".<br />
Vocala e se p"streaz", în general, nealterat", <strong>in</strong>diferent de pozi!ia<br />
accentului, cf. Nera, Neseb!r, Senj etc. În Peperuda < rom. P!p!rud!, e<br />
neaccentuat este p"strat în bulgar" $i cu evolu!ia la ! în român".<br />
Vocala i d<strong>in</strong> limbile sud-slave poate reflecta fie un i etimologic, ca în<br />
Dr<strong>in</strong>ja/a, fie închiderea vocalei e, ca în *aissus (pronun!at în faza<br />
postclasic" **e'-us), Ib!r < antic Hebrus etc.<br />
Vocala o este p"strat" ca atare, de exemplu în NL Orga, So/a <<br />
Isontius (în ultimul caz, pronun!area postclasic" era, probabil, *Ison/). Nu<br />
am identificat cazuri clare de trecere la u, dar identificarea unor asemenea<br />
situa!ii este dificil", deoarece nu cunoa$tem pronun!ia postclasic".<br />
Vocala u a avut un tratament diferit. S-a p"strat ca atare, de exemplu,<br />
în NL Lug, dar exist" cel pu!<strong>in</strong> dou" cazuri clare ce atest" trecerea la sl. #,<br />
cf. lat. pop. *kumatra (lat. clasic commatrem) > rom. cum!tr! > sl. k#motra<br />
$i rom. sut! > sl. s#to. În toponimie, u <strong>in</strong>i!ial este uneori sonorizat la v, de<br />
exemplu Urbanus, Urpanus > Vrba, proces facilitat $i pr<strong>in</strong> etimologia<br />
popular": vrba ‘salcie’.<br />
Tratamentul consoanelor<br />
Tratamentul consoanelor protoromâne$ti în împrumuturile d<strong>in</strong> limbile<br />
sud-slave ($i slave, în general) nu ridic" probleme deosebite. Discu!ii au<br />
ridicat ($i pot ridica) b/v $i l <strong>in</strong>tervocalice. Exemplele arat" c" acestea sunt<br />
în general p"strate în cele mai vechi împrumuturi.<br />
Astfel, o serie de cazuri confirm" afirma!iile de mai sus: ban, un termen<br />
str"vechi d<strong>in</strong> sfera organiz"rii sociale (al"turi de st!pân > stopan $i giupân/<br />
__________________________________________________________________<br />
211
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
jupân > 0upan), este împrumutat ca ban. Numeroase alte exemple confirm"<br />
aceast" afirma!ie: baci (ba/) > ba/, ba/a, ba/o (de asemenea atestat ca<br />
toponim); colib! > koliba (cu b $i l <strong>in</strong>tervocalice, detaliu ce a împiedicat mult<br />
timp acceptarea acestui cuvânt ca fi<strong>in</strong>d str"vechi în român"); bordei > bordei,<br />
bordel, bordelj; Albona > Lab<strong>in</strong>, cu metateza alb > lab etc.<br />
C (k) $i g sunt p"strate ca atare sau sunt palatalizate în unele situa!ii.<br />
Lat. pop. $i rom. (protoromânesc) *kumatra > k#motra; colib! > koliba; lat.<br />
pop. *calende (calendae) > kol*da, cu tratamentul a > o $i redarea nazalei<br />
en pr<strong>in</strong> *; Cr!ciun > Kra/un; Cebrus > Cib!r, cu palatalizarea c(k) > c(ts),<br />
dar Kebros > Kerbovo, f"r" palatalizare; Cataracta > 4+dra; Clissa > Klis;<br />
tr. $i lat. pop. *German (toponimc, oronim $i antroponim, cf. rom.<br />
Gherman) > b. German, dar s.-cr. (erman, cu palatalizare secundar"<br />
tardiv"; NFl Struga < NFl tr. *Struga (cf. Struma, Strei, Strem-, toate cu<br />
evolu!ia fonetic" specific" tracei de la ie. *sreu- la *str-). C (k) str"vechi<br />
palatalizeaz" în câteva cazuri, de exemplu Celeia > Celje; civitatem ><br />
Cavtat (arealul croat), 4edad (arealul sloven); Crexa, Crexi > Cres.<br />
D $i t se comport" asem"n"tor, respectiv sunt p"strate ca atare sau<br />
palatalizeaz" în anumite situa!ii. Câteva exemple: k#motra, vatah/vatak,<br />
vatra, bordej/bordelj, Dodola, Peperuda, T!0a/Tund0a (cu 0 probabil<br />
orig<strong>in</strong>ar în trac"), Timok, Timava, Trojan etc. p"streaz" aceste consoane<br />
nealterate. În NFl So/a, fonemul / poate fi orig<strong>in</strong>ar sau ca rezultat al unei<br />
palataliz"ri. Grafia antic" Isontius nu este relevant", deoarece fonemul /, ca<br />
$i alte foneme specifice trace $i/sau ilire, nu putea fi notat. De asemenea, în<br />
Bra/ < Brattia fonemul / pare orig<strong>in</strong>ar. O palatalizare secundar" se<br />
întâlne$te în ,kocjan < *Sant ( c(ts).<br />
În Matereia > Modrejce, grupul -ter- s-a închis la -tr-, apoi s-a sonorizat la<br />
-dr-. Un caz <strong>in</strong>teresant este oferit de evolu!ia Dalmatia > Dlamoc ><br />
Glamo/, cu evolu!ia t + i la c(ts)//.<br />
__________________________________________________________________<br />
212
Fonetica<br />
__________________________________________________________________<br />
F $i v nu pun probleme deosebit" de analiz" 3 . În general, v prov<strong>in</strong>e d<strong>in</strong><br />
sonorizarea în trac" a semivocalei <strong>in</strong>do-europene w, dar $i d<strong>in</strong> sonorizarea<br />
lui u (w) lat<strong>in</strong>. Astfel, lat<strong>in</strong> popular v este p"strat în NL Cavtat (croat), dar<br />
slv. 4edad < lat. civitate(m) (rom. cetate etc.). În NFl Dunav, v f<strong>in</strong>al nu este<br />
etimologic, ci o adaptare la categoria mascul<strong>in</strong>elor slave. Fonemul f este<br />
p"strat în NL Fru'ka (Gora) < Franca (villa), cf. rom. frânc ‘romanic<br />
occidental’, unul d<strong>in</strong>tre cele trei etnonime str"vechi în român" (alte discu!ii<br />
în capitolul dedicat etnogenezei). În zona dalmat", f > p, de exemplu în NL<br />
Plom<strong>in</strong> Lebrera/Levrera.<br />
Consoanele s, z, ' $i 0 necesit" o discu!ie aparte. Este cert c" atât ' cât<br />
$i 0 existau în romanitatea r"s"ritean", în pr<strong>in</strong>cipal ca <strong>in</strong>fluen!" a sistemului<br />
fonetic de substrat tracic. Dificultatea major" de analiz" const" în faptul c"<br />
aceste foneme nu puteau fi notate în grafiile lat<strong>in</strong>" $i greac". Pr<strong>in</strong> urmare,<br />
s<strong>in</strong>gura posibilitate de reconstruc!ie este analiza comparativ". Astfel, este<br />
foarte probabil c" 0 d<strong>in</strong> 0upan# prov<strong>in</strong>e d<strong>in</strong> protorom. &, a$a cum confirm"<br />
forma veche româneasc" giupân, cu evolu!ia fireasc" & > 0 (j în român").<br />
Altfel, exist" evolu!ii a$teptate, de exemplu NL Clissa >Klis, Asamus<br />
>Os!m. În NL Klju0ica, 0 prov<strong>in</strong>e probabil d<strong>in</strong> sonorizarea lui ', dat fi<strong>in</strong>d c"<br />
etimonul este lat. pop. clusus < claudo, claudere ‘a închide’. În NFl La'ta,<br />
fonemul ' este, foarte probabil, orig<strong>in</strong>ar, p"strat d<strong>in</strong> substrat.<br />
Trebuie de asemenea precizat c" unele tratamente sunt specifice doar<br />
zonei dalmate. Pe acestea le-am prezentat, pe scurt, în capitolul dedicat<br />
toponimiei, Lexiconul B, partea <strong>in</strong>troductiv". Am urm"rit aici doar câteva<br />
repere de baz", cu referire doar la formele discutate de noi în aceast"<br />
lucrare. Consider"m c" o discu!ie ampl" va trebui f"cut" luând în<br />
considera!ie ansamblul formelor preslave – trace, ilire, celtice $i romanice –<br />
pentru a putea trasa un contur al tuturor fenomenelor fonetice. Aceasta va fi<br />
3<br />
Cu observa!ia c" rom. f poate uneori reflecta $i spiranta velar" *X.<br />
__________________________________________________________________<br />
213
Influen!e romane #i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
o sarc<strong>in</strong>" a viitorului. În ceea ce prive$te limbile sud-slave, o discu!ie<br />
cupr<strong>in</strong>z"toare va putea fi f"cut" o dat" cu tentativa de elaborare a unui<br />
lexicon etimologic sud-est european, ce ar aspira s" cupr<strong>in</strong>d" toate<br />
elementele comune românei, albanezei $i limbilor sud-slave. Numai astfel<br />
s!ar putea evita erorile generate de o analiz" par!ial", limitat", înc" marcat"<br />
de lipsa unui dialog <strong>in</strong>terdiscipl<strong>in</strong>ar adecvat. 4<br />
4<br />
Vezi, în acest sens, <strong>Paliga</strong> 2002.<br />
__________________________________________________________________<br />
214
Concluzii<br />
__________________________________________________________________<br />
Concluzii !i observa"ii f<strong>in</strong>ale<br />
Discutarea !i rediscutarea celor mai vechi împrumuturi d<strong>in</strong> romanitatea<br />
r"s"ritean" în limbile slave arat" c", în secolele V–VII p. # Ch., a existat un<br />
num"r însemnat de termeni ce au fost prelua$i de slavi, în special de grupurile<br />
slave ce au migrat spre sud, constitu<strong>in</strong>d nucleul d<strong>in</strong> care s-au format limbile !i<br />
popoarele sud-slave d<strong>in</strong> epoca modern". Împrumuturile se reflect" în toate<br />
compartimentele vocabularului: termeni de organizare social-familial",<br />
termeni priv<strong>in</strong>d locu<strong>in</strong>$ele tradi$ionale, termeni mitologici !i religio!i precum<br />
!i numeroase toponime. Nu am <strong>in</strong>ten$ionat s" alc"tuim o list" exhaustiv" a<br />
tuturor împrumuturilor certe, probabile ori posibile. De altfel, consider"m c" –<br />
în stadiul actual al cercet"rilor – o asemenea abordare nu este posibil",<br />
deoarece persist" înc" numeroase necunoscute, la care ne-am referit pe<br />
parcursul lucr"rii.<br />
Astfel, în capitolul dedicat etnogenezei sud-est europene, am ar"tat c"<br />
cercet"torii înc" nu au ajuns la consens în ceea ce prive!te limita cronologic",<br />
fie !i aproximativ", pân" la care s-a vorbit limba trac" în spa$iul carpatobalcanic.<br />
Nu este un detaliu lipsit de importan$", deoarece a postula c" traca<br />
era deja o limb" disp"rut" în secolul V p.#Ch. înseamn" implicit c" primele<br />
grupuri sud-slave nu puteau împrumuta cuv<strong>in</strong>te de orig<strong>in</strong>e pre-roman" (trac")<br />
decât de la popula$ia romanizat" ce vorbea un idiom numit conven$ional<br />
protoromân", un stadiu <strong>in</strong>termediar între lat<strong>in</strong>a popular" carpato-balcanic" !i<br />
român". Dac" îns" admitem, a!a cum încl<strong>in</strong>" s" cread" tot mai mul$i<br />
cercet"tori, atât d<strong>in</strong> România, cât !i d<strong>in</strong> Bulgaria, c" traca era înc" vorbit" în<br />
secolul VI p. # Ch., poate chiar pân" pr<strong>in</strong> secolele VII–VIII, atunci datele<br />
problemei se modific" nu doar în unele detalii nesemnificative, ci în îns"!i<br />
esen$a discu$iilor. Într-o asemenea perspectiv", elementele trace (<strong>in</strong>clusiv<br />
traco-dace) s-au <strong>in</strong>tegrat romanit"$ii r"s"ritene (protoromânei) pe parcursul a<br />
cel pu$<strong>in</strong> c<strong>in</strong>ci secole (sec. II–VII), nu doar în <strong>in</strong>tervalul aproximativ delimitat<br />
__________________________________________________________________<br />
215
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
de secolele II–IV. Aceasta înseamn" c", pe de o parte, evolu$ia fonetic" trebuie<br />
s" fi fost diferit" în cazul elementelor împrumutate într-o faz" <strong>in</strong>i$ial" (sec. II–<br />
IV) fa$" de elementele împrumutate mai târziu, începând cu secolul IV pân"<br />
pr<strong>in</strong> secolele VI–VII. În tot acest <strong>in</strong>terval, limba trac" a suferit modific"ri ce au<br />
mers paralel evolu$iei de la lat<strong>in</strong>a popular" la protoromân", cu <strong>in</strong>terferen$e !i<br />
<strong>in</strong>fluen$e reciproce dificil de identificat azi în detaliu, dar care trebuie luate în<br />
considera$ie, cel pu$<strong>in</strong> ca ipotez" de lucru.<br />
Tot la acest capitol, nu este lipsit de importan$" ca speciali!tii s" se<br />
decid" dac" albanezii sunt exclusiv cont<strong>in</strong>uatorii ilirilor romaniza$i sau dac",<br />
a!a cum încl<strong>in</strong>" tot mai mul$i cercet"tori, sunt un amestec de elemente locale<br />
ilire romanizate c"rora li s-a ad"ugat un <strong>in</strong>flux de grupuri trace. În aceast" a<br />
doua ipotez", trebuie de asemenea stabilit dac" aceste grupuri trace, ce par s" fi<br />
avut o contribu$ie decisiv" în etnogeneza albanez", au fost doar sud-dun"rene<br />
(a!a cum consider" !coala bulgar" de tracologie), au fost doar nord-dun"rene,<br />
carpice (ipoteza I.I. Russu) sau, împ"când cele dou" puncte de vedere, au fost<br />
atât grupuri trace sud-dun"rene, cât !i grupuri nord-dun"rene, carpice, c"rora li<br />
s-au ad"ugat !i elemente protoromâne!ti. Într-adev"r, unele elemente romanice<br />
ale albanezei, cum este mbret ‘împ"rat’, par a <strong>in</strong>dica o romanizare secundar",<br />
<strong>in</strong>direct", protoromâneasc", dup" cum, la nord de Dun"re, în Moldova !i în<br />
Maramure!ul de azi, pare s" fi avut loc o romanizare secundar" ce !i-a avut<br />
vatra în Transilvania !i în zonele sud-estice: Muntenia, Dobrogea !i coloniile<br />
romane de la nordul M"rii Negre. Oricum ar fi, româna perpetueaz" trei<br />
etnonime importante în reconstituirea unei realit"$i d<strong>in</strong> secolele V–VII p.#Ch.:<br />
rumân (< Romanus), frânc (
Concluzii<br />
__________________________________________________________________<br />
Cuvântul este important, pe de o parte, deoarece ne arat" c" împrumutul<br />
trebuie s" fi fost foarte timpuriu, îna<strong>in</strong>te de secolul VII, altfel nu s-ar putea<br />
explica r"spândirea sa pe un areal vast. Pe de alt" parte, arat" c", în aceste<br />
împrumuturi, protorom. u a fost adaptat ca sl. !. Acela!i tratament fonetic se<br />
întâlne!te în cazul formei *s!to < protorom. sut# (*sut$) < tr.*sut$, a!a cum<br />
am încercat s" ar"t"m în capitolul ultim. %i acest cuvânt, esen$ial în schimbul<br />
de m"rfuri, a fost împrumutat de toate limbile slave, ca !i cum#tr#. Nu este<br />
exclus ca numeralul ‘100’ s" fi fost împrumutat de slavi chiar mai devreme,<br />
îna<strong>in</strong>te de secolul V p.#Ch., poate chiar direct d<strong>in</strong>tr-un dialect nord-dacic vorbit<br />
în vec<strong>in</strong>"tatea Urheimat-ului slav. Nu am putut prezenta argumente decisive în<br />
acest sens, dar o asemenea posibilitate trebuie avut" în vedere. În orice caz, nu<br />
este plauzibil un împrumut în slav" d<strong>in</strong>tr-un idiom iranic, dup" cum rom. sut#<br />
nu poate fi de orig<strong>in</strong>e slav", a!a cum arat" detaliile de evolu$ie fonetic".<br />
La acest capitol, am considerat util s" rediscut"m trei termeni, dup"<br />
p"rerea noastr" esen$iali, în organizarea social" !i politic" la orizontul<br />
secolelor V-VII p.#Ch.: ban, giupân (> jupân) / %upan! !i st#pân / stopan!.<br />
Numero!i cercet"tori au ar"tat c" rom. st#pân, sl. stopan! trebuie s" fie de<br />
orig<strong>in</strong>e traco-dac". Noi am considerat c", dac" acest termen esen$ial al<br />
organiz"rii social-politice este considerat autohton, atunci el trebuie discutat în<br />
strâns" leg"tur" cu ban !i cu giupân (jupân) / %upan!, deoarece<br />
(1) se refer" la aceea!i sfer" semnatic" (‘st"pân, conduc"tor’) !i<br />
(2) sunt formate pe structura unei deriv"ri de la ban/pan, atestate<br />
într!adev"r în relictele l<strong>in</strong>gvistice trace.<br />
Faptul c" giupân / %upan este un termen specific zonei de sud a românei !i<br />
limbilor sud-slave, este probabil c", extrapolând datele la o realitate mult mai<br />
veche, anterioar" secolului X p.#Ch., era un termen specific organiz"rii sociale a<br />
tracilor sudici !i a ge$ilor d<strong>in</strong> Câmpia Român". Desigur, este o extrapolare ce $<strong>in</strong>e<br />
seama de o realitate l<strong>in</strong>gvistic" accesibil", mai nou". Nu trebuie uitat îns" c" în<br />
Transilvania organizarea social" a fost sub o puternic" <strong>in</strong>fluen$" centraleuropean",<br />
a!adar este posibil ca acest termen – !i al$ii d<strong>in</strong> aceea!i sfer"<br />
semnatic" – s" fi fost pierdut (respectiv pierdu$i). %i v#taf/ vatah, vatak trebuie<br />
considerat tot autohton tracic, fi<strong>in</strong>d un termen d<strong>in</strong> aceea!i sfer" semantic".<br />
__________________________________________________________________<br />
217
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
În priv<strong>in</strong>$a termenilor referitori la locu<strong>in</strong>$ele arhaice, sunt cert sau<br />
probabil autohtone cuv<strong>in</strong>tele colib#/koliba, bordei/bordej, bordelj strung#/<br />
strunga !i vatr#/vatra. Persist" îns" neclarit"$i în ceea ce prive!te tratamentul<br />
lui l <strong>in</strong>tervocalic în român", problem" pe care am rediscutat-o în capitolul<br />
dedicat foneticii. Sper"m c" am adus argumente suplimentare care s" arate c"<br />
b/v !i l <strong>in</strong>tervocalice în elementele autohtone traco-dace au avut o alt" evolu$ie<br />
decât cele d<strong>in</strong> lat<strong>in</strong>a popular" 1 . Exemplele d<strong>in</strong> acest volum precum !i<br />
argumentele prezentate de al$i cercet"tori conduc <strong>in</strong>evitabil la reconsiderarea<br />
problematicii în ansamblul s"u, nu doar pe capitole izolate.<br />
Termenii mitologici !i religio!i ne arat" c" <strong>in</strong>fluen$a protoromâneasc", ce<br />
preluase deja elemente autohtone trace, se refer" exclusiv la cred<strong>in</strong>$ele<br />
populare cu o puternic", evident" tent" precre!t<strong>in</strong>", „p"gân"”. Cr#ciun/Kra&un<br />
era !i, pr<strong>in</strong> obiceiurile asociate, este în esen$" o s"rb"toare precre!t<strong>in</strong>" a<br />
focului, a solsti$iului de iarn". %i ceilal$i termeni discuta$i – b#dni (ve&er),<br />
b#dnik, b#dnjak. badnjak; German/"erman; col<strong>in</strong>d#/ kol'da; p#p#rud#/<br />
peperuda; rusalii/ rusalje; Trojan – sunt, în esen$", tot termeni referitori la<br />
obiceiuri precre!t<strong>in</strong>e, chiar dac", ulterior, s-au <strong>in</strong>tegrat – doar uneori îns" –<br />
marilor s"rb"tori cre!t<strong>in</strong>e. Fenomenul asimil"rii unor str"vechi cutume<br />
populare „p"gâne” în vocabularul !i în practicile cre!t<strong>in</strong>e este uzual !i întâlnit<br />
pretut<strong>in</strong>deni în Europa.<br />
Un amplu capitol l-am dedicat toponimiei preslave d<strong>in</strong> Pen<strong>in</strong>sula<br />
Balcanic" !i d<strong>in</strong> <strong>in</strong>sulele M"rii Adriatice. Exemplele discutate !i discu$iile<br />
aferente arat" c" <strong>in</strong>fluen$a preslav" – romanic" (protoromâneasc" !i<br />
protodalmat"), trac" !i ilir" – este impresionant": toat" hidronimia major" !i<br />
câteva hidronime m<strong>in</strong>ore sunt trace sau, în partea vestic" a Balcanilor, ilire;<br />
numeroase toponime, oronime !i câteva hidronime sunt romanice !i/sau trace<br />
(traco-ilire). Sunt de asemenea trace !i/sau ilire câteva antroponime r"spândite<br />
la bulgari, sârbi !i croa$i. Am ar"tat c" antroponimele arhaice sunt mult mai<br />
greu de analizat, deoarece deform"rile – ap"rute de-a lungul timpului – sunt<br />
1<br />
Vezi o list" ampl" în <strong>Paliga</strong> 2006 b.<br />
__________________________________________________________________<br />
218
Concluzii<br />
__________________________________________________________________<br />
mult mai frecvente decât în cazul toponimelor, hidronimelor ori oronimelor.<br />
Cu toate acestea, porn<strong>in</strong>d de la exemplele deja analizate, consider"m c" am<br />
reu!it s" întocmim o list" m<strong>in</strong>imal" ce va putea fi amplificat" în viitor. De<br />
altfel, de!i lista toponimic" întocmit" cupr<strong>in</strong>de tot ceea ce am putut identifica<br />
drept „toponim preslav balcanic” (cert, probabil ori posibil), !i aceasta va<br />
putea fi amplificat" pr<strong>in</strong> cercet"ri viitoare (vezi recent o asemenea tentativ" la<br />
Loma 1993).<br />
Am pornit la elaborarea acestei lucr"ri de la considerentul c", în ultimele<br />
decenii, s-a cercetat - mai ales - <strong>in</strong>fluen$a slav" asupra romanit"$ii r"s"ritene.<br />
Mult mai pu$<strong>in</strong> s-a abordat chestiunea <strong>in</strong>fluen$ei vechi române!ti<br />
(protoromâne!ti) !i autohtone (trace !i/sau ilire) asupra limbilor slave.<br />
Problemele abordate, discu$iile !i concluziile ne permit s" afirm"m c", pr<strong>in</strong><br />
cercet"ri viitoare, se vor putea completa datele de care dispunem la ora<br />
actual", fi<strong>in</strong>d posibil un tablou mult mai cupr<strong>in</strong>z"tor al rolului tracilor !i ilirilor<br />
în etnogeneza sud-est european". De asemenea, vom putea avea un tablou mai<br />
clar !i mult mai cupr<strong>in</strong>z"tor al <strong>in</strong>fluen$ei protoromâne!ti în Europa de sud-est<br />
!i central".<br />
__________________________________________________________________<br />
219
Influen"e romane !i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Not" iulie 2006<br />
Cercet"rile ulterioare elabor"rii primei versiuni a lucr"rii (1993–1995) au<br />
confirmat ipotezele d<strong>in</strong> acest volum. Este clar ast"zi c" formule precum<br />
„masiva <strong>in</strong>fluen$" slav" asupra limbii române” trebuie def<strong>in</strong>itiv ab<strong>and</strong>onate.<br />
Situa$ia social" !i politic" d<strong>in</strong> <strong>in</strong>tervalul secolelor IV–X p.#Ch. a fost mult mai<br />
complex", ca atare unele chestiuni generale ori de detaliu vor trebui reanalizate<br />
!i re<strong>in</strong>terpretate.<br />
Credem c" unele grupuri nord!trace (traco!dace) au avut o contribu$ie<br />
important", poate chiar decisiv", !i în ceea ce numim etnogeneza slavilor.<br />
Consec<strong>in</strong>$a este c" unele „slavisme” ale limbii române trebuie acum <strong>in</strong>cluse în<br />
lista tracismelor limbii române !i a tracismelor în general. R"spândirea acestor<br />
elemente pe un areal vast, d<strong>in</strong> Europa Central" pân" la Marea Egee !i la<br />
Adriatica nu poate fi întâmpl"toare, iar cercet"rile viitoare vor detalia sau vor<br />
clarifica ceea ce aici nu am putut decât analiza succ<strong>in</strong>t.<br />
__________________________________________________________________<br />
220
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Refer<strong>in</strong>!e 1<br />
Anamali, Skënder 1985. Des illyriens aux albanais. Iliria: 219–227.<br />
Andreev, Nikolaj Dmitrievi" 1986. Ranne-<strong>in</strong>doevropskij prayazyk. Len<strong>in</strong>grad<br />
(Sankt Petersburg): Nauka.<br />
Avram, Andrei 1990. Nazalitatea !i rotacismul în limba român". Bucure!ti:<br />
Editura Academiei.<br />
Bari#, Henrik 1919. Albano-rumänische Studien. Sarajevo.<br />
Battisti, Carlo 1956. I Balcani e l’Italia nella preistoria. Studi Etruschi 24: 271–<br />
299.<br />
Bârzu, Ligia 1973. Cont<strong>in</strong>uitatea popula#iei autohtone în Transilvania în secolele<br />
IV–V (cimitirul 1 de la Bratei). Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Bârzu, L. 1979. Cont<strong>in</strong>uitatea crea#iei materiale !i spirituale a poporului român pe<br />
teritoriul fostei Dacii. Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Bârzu, L. 1980. The cont<strong>in</strong>uity of the Romanian people’s material <strong>and</strong> spiritual<br />
culture <strong>in</strong> the territory of former Dacia. Bucure!ti: Editura Academiei (versiunea<br />
englez" a lucr"rii precedente).<br />
Benk$, Loránd (ed.) 1967–1980. A magyar nyelv történeti-etimológiai szótára, I–<br />
IV, Budapest: Akadémiai Kiadó.<br />
Benveniste, Emile 1962. Orig<strong>in</strong>es de la formation des noms en <strong>in</strong>do-européen.<br />
Paris: Adrien Maisonneuve.<br />
Beranová, Magdalena 1988. Slované. Praha: Panorama.<br />
Berneker, Ernst 1908–1913. Slavisches etymologisches Wörterbuch, I (A-L).<br />
Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Berneker, E. 1927. Russische Grammatik. Ed. a 3-a revizuit" de Max Vasmer.<br />
Berl<strong>in</strong>-Leipzig: Walter de Gruyter.<br />
Bernste<strong>in</strong>, S.B. 1965. Gramatica comparat" a limbilor slave. Bucure!ti: Editura<br />
Didactic" !i Pedagogic".<br />
Bertoldi, Vittorio 1931. Essai de la méthodologie dans le doma<strong>in</strong>e préhistorique<br />
de la toponymie et du vocabulaire. Bullet<strong>in</strong> de la Société L<strong>in</strong>guistique de Paris 32:<br />
93–184.<br />
1<br />
Lucr"rile subl<strong>in</strong>iate au fost ad"ugate ulterior elabor"rii primei edi#ii.<br />
__________________________________________________________________<br />
221
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Bezlaj, France 1956–1961. Slovenska vodna imena, 2 vol. Ljubljana: Slovenska<br />
Akademija znanosti <strong>in</strong> umetnosti.<br />
Bezlaj, F. 1961. Die vorslavischen Schichten im slovenischen Namen- und<br />
Wortschatz.VI. Internationaler Kongress für Namenforschung, München 24.–28.<br />
August 1958, hgg. von Karl Puchner, vol. 2: 148–153.<br />
Bezlaj, F. 1976 sq. Etimolo$ki slovar slovenskega jezika. Ljubljana.<br />
Bezlaj, F. 1969. Das vorslawische Substrat im Slowenischen. Alpes Orientales 5.<br />
Acta Qu<strong>in</strong>ti Conventus de Ethnographia Alpium Orientalium Tractantis Graecii<br />
Slovenorum 29. III – 1. IV. 1967. Redegit Niko Kuret. Ljubljana.<br />
Bichir, Gheorghe 1973. Cultura carpic". Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Bichir, Gh. 1981. Dacii liberi d<strong>in</strong> Muntenia !i rela#iile lor cu romanii. Thracodacica<br />
2: 73–92.<br />
Bichir, Gh. 1983. Ramura nordic" a dacilor – costobocii. Thraco-dacica 4, 1–2:<br />
59–68.<br />
Bichir, Gh. 1984. Geto-dacii d<strong>in</strong> Muntenia în epoca roman". Bucure!ti: Editura<br />
Academiei.<br />
Bláhová, Marie 1986. Evropská sidli$t% v lat<strong>in</strong>sk&ch pramenech období raného<br />
feudalismu. Praha: Univerzita Karlova.<br />
Blédy, Géza 1942. Influen#a limbii române asupra limbii maghiare. Sibiu.<br />
Bonfante, Giuliano 1966. <strong>Influences</strong> du protorouma<strong>in</strong> sur le protoslave? Acta<br />
Philologica 5: 53–69; traducerea în limba român" în Bonfante 2001.<br />
Bonfante, G. 1994. La l<strong>in</strong>gua parlata <strong>in</strong> Orazio. Venosa: Osanna (reeditare în<br />
limba italian" a lucr"rii ap"rute <strong>in</strong>i#ial într-un tiraj redus sub titlul Los elementos<br />
populares en la lengua de Horacio, Madrid 1937).<br />
Bonfante, G. 2001. Studii române. Bucure!ti: SAECULUM I.O.<br />
Branga, Nicolae 1980. Urbanismul Daciei romane. Timi!oara: Facla.<br />
Branga, N. 1986. Italicii !i veteranii în Dacia. Timi!oara: Facla.<br />
Brâncu%, Grigore 1983. Vocabularul autohton al limbii române. Bucure!ti:<br />
Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Brâncu!, Gr. 1991. Istoria cuv<strong>in</strong>telor. Bucure!ti: Coresi.<br />
Brückner, Aleks<strong>and</strong>er 1970. S%ownik etymologiczny j'zyka polskiego. Warszawa.<br />
Buzdugan, C. !i V. C&pitanu 1968. Necropola daco-carpic" de la B"rboasa-<br />
Bac"u. Carpica 1: 199–208.<br />
__________________________________________________________________<br />
222
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
C<strong>and</strong>rea, I.-A., Ovid Densusianu 1914. Dic#ionarul etimologic al limbii române.<br />
Elementele lat<strong>in</strong>e (a–putea). Bucure!ti: Socec.<br />
Chantra<strong>in</strong>e, Pierre 1968–1980. Dictionnaire étymologique de la langue grecque.<br />
Paris: Kl<strong>in</strong>cksieck.<br />
Christol, Michel, Ségolène Demoug<strong>in</strong>, Yvette Duval, Claude Lepelley, Luce<br />
Pietri 1992. Institutions, société et vie politique dans l’Empire Roma<strong>in</strong> au IVe<br />
siècle ap.J.-C. Roma: Ecole Française de Rome.<br />
Cihac, Alex<strong>and</strong>ru de 1870–1879. Dictionnaire étymologique daco-romane, I–II.<br />
Frankfurt.<br />
Cior&nescu, Alej<strong>and</strong>ro 1960 sq. Diccionario etimológico rumano. La Laguna.<br />
Cior"nescu, A. 2002. Dic#ionarul etimologic al limbii române. Bucure!ti:<br />
Saeculum.<br />
Com%a, Maria 1982. Quelques conclusions historiques concernant le I-er<br />
millénaire de n.è. fondées sur l’orig<strong>in</strong>e des mots se rapportant à la famille et aux<br />
liens de parenté dans la langue rouma<strong>in</strong>e. Thraco-dacica 3: 76–84.<br />
Condurachi, Emil 1969. Izvoarele greco-lat<strong>in</strong>e asupra etnogenezei vechilor<br />
popula#ii balcanice. Studii !i cercet"ri de istorie veche, 20, 3: 369–391.<br />
Condurachi, E. 1971. L’ethnogenèse des peuples balkaniques: les sources écrites.<br />
Studia Balcanica (Sofia) 5: 249–269.<br />
Constant<strong>in</strong>escu, N.A. 1963. Dic#ionar onomastic românesc. Bucure!ti: Editura<br />
Academiei.<br />
Coteanu, Ion 1981. Orig<strong>in</strong>ile limbii române. Bucure!ti.<br />
Coteanu, I., L. Seche, M. Seche (ed.) 1975. Dic#ionarul explicativ al limbii<br />
române. (DEX). Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Coteanu, Ion !i Marius Sala 1987. Etimologia !i limba român". Pr<strong>in</strong>cipii,<br />
probleme. Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Cri%an, Ion Hora!iu 1993. Civiliza#ia geto-dacilor. 2 vol. Bucure!ti: Meridiane.<br />
'ajkanovi#, Vesel<strong>in</strong> 1973. Mit i religija u srba. Beograd: Srpska knji&evna<br />
zadruga.<br />
Daicoviciu, Constant<strong>in</strong> 1956. Însemn"ri despre daci. Steaua nr. 2: 120.<br />
Daicoviciu, Hadrian 1965. Dacii. Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific".<br />
Dan, Ilie 1983. Contribu#ii la istoria limbii române. Ia!i: Junimea.<br />
Dauzat, Albert 1947. Les noms de lieux, ed. a 2-a. Paris: Delagrave.<br />
__________________________________________________________________<br />
223
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Dauzat, A. 1960. La toponymie française. Paris: Payot.<br />
Davidescu, Mi%u 1989. Cetatea roman" de la H<strong>in</strong>ova. Bucure!ti: Editura Sport<br />
Turism.<br />
De"ev (Detschew), Dimit&r 1952. Charakteristik der thrakischen Sprache. Sofia.<br />
De'ev, D. 1957. Die thrakischen Sprachreste. Wien: R.M. Rohrer.<br />
Deeters, G., G. R. Solta, V. Inglisian 1963. Armenisch und kaukasische Sprachen.<br />
Leiden-Köln: E.J. Brill.<br />
Densusianu, Ovid 1901–1938. Histoire de la langue rouma<strong>in</strong>e. Paris.<br />
Dhima, Aleks<strong>and</strong>ër 1984. Cont<strong>in</strong>uité des traits anthropologiques chez les albanais.<br />
Studia Albanica 21, 2: 199–207.<br />
Dickenmann, Ernst 1939. Studien zur Hydronimie des Savesystems. Budapesta:<br />
Ostmitteleuropäische Bibliothek (Ed. a 2-a, Heidelberg, 1966, <strong>in</strong>accesibil" nou").<br />
Diculescu, Constant<strong>in</strong> 1922. Die Gepiden. Halle.<br />
Diculescu, C. 1927. Elemente vechi grece!ti în limba român". Dacoromania IV:<br />
394–516.<br />
Dimitrescu, Florica (coord.) 1978. Istoria limbii române. Fonetic", morfos<strong>in</strong>tax",<br />
lexic. Bucure!ti: Editura Didactic" !i Pedagogic".<br />
Dimitrov, Pet&r 1994. Paleobalkanskijat vokaliz"m. Sofia: Universitetsko<br />
izdatelstvo „Sv. Kliment Ohridski”.<br />
Dol<strong>in</strong>escu-Ferche, Suzana 1984. La culture Ipote!ti-Ciurel-Cînde!ti (Ve–VIIe<br />
siècles). La situation en Valachie. Dacia N.S. 28, 1–2: 117–147.<br />
Domi, Mahir 1983. Problèmes de l’histoire de la formation de la langue albanaise.<br />
Résultats et tâches. Iliria: 5–38.<br />
Dond<strong>in</strong>-Payre, Monique 1993. Exercice du pouvoir et cont<strong>in</strong>uité gentilice: les<br />
Acilii Glabriones du IIIe siècle av. J.-C. au Ve siècle ap. J.-C. Roma: Ecole<br />
Française de Rome.<br />
Dragomir, Silviu 1921. Câteva urme ale organiza#iei de stat slavo-române.<br />
Dacoromania 1: 147–161.<br />
Dr&ganu, Nicolae 1928. Toponimie !i istorie. Cluj.<br />
Dr"ganu, N. 1933. Românii în veacurile IX–XIV pe baza toponimiei !i a<br />
onomasticii. Bucure!ti: Academia Român".<br />
Dumistr&cel, Stelian 1980. Lexic românesc. Cuv<strong>in</strong>te, metafore, expresii.<br />
Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
__________________________________________________________________<br />
224
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Dumitra%cu, C&t&l<strong>in</strong>a 1976. L’oscillation l/r en position <strong>in</strong>tervocalique dans la<br />
langue des Thraco-daces. Thraco-dacica 1: 329–330.<br />
Duridanov, Ivan 1952. Mestnite nazvanija ot Lomsko. Sofia: B"lgarskata<br />
Akademija na Naukite.<br />
Duridanov, Iv. 1960. Der thrakische E<strong>in</strong>fluss auf die bulgarische Anthroponymie.<br />
L<strong>in</strong>guistique Balcanique 2: 69–86.<br />
Duridanov, Iv. 1969. Thrakisch-dakische Studien, I. L<strong>in</strong>guistique Balkanique 13, 2.<br />
Duridanov, Iv. 1975. Die Hydronimie des Vardar-systems als Geschichtsquelle.<br />
Köln-Wien: Böhlau Verlag.<br />
Duridanov, Iv. 1986. Pulpudeva, Plovdiv, Plovd<strong>in</strong>. L<strong>in</strong>guistique Balkanique 29, 4:<br />
25–34.<br />
Duridanov, Iv. 1989. Nochmals zum namen PL(PDIV(, PLOVDIV. L<strong>in</strong>guistique<br />
Balkanique 32, 1: 19–22.<br />
Duridanov, Iv. 1991. Die ältesten slawishen Entlehnungen im Rumänischen.<br />
L<strong>in</strong>guistique Balkanique 34, 1–2: 3–19.<br />
Duridanov, Iv. 1993. Bulgarian B"dni (ve(er), b"dnik aga<strong>in</strong>. L<strong>in</strong>guistique<br />
Balkanique 36, 2: 101–104.<br />
Durkheim, Émile 1995. Formele elementare ale vie#ii religioase. Ia!i: Polirom.<br />
Eliade, Mircea 1992. Istoria cred<strong>in</strong>#elor !i ideilor religioase. 3 vol. Chi!<strong>in</strong>"u:<br />
Universitas.<br />
Eliade, M. 1995. De la Zalmoxis la Genghis-han. Studii comparative despre<br />
religiile !i folclorul Daciei !i <strong>Europe</strong>i Orientale. Bucure!ti: Humanitas.<br />
Fassel, Lum<strong>in</strong>i!a 1987. Sprachreste aus vorrömischen Zeit im Rumänischen.<br />
Akten der Theodor Gartner-Tagung <strong>in</strong> Innsbruck 1985. Innsbruck: 289–296.<br />
Fischer, I. 1985. Lat<strong>in</strong>a dun"rean". Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Flora, Radu 1985. Onomastique des V(a)laques balcaniques et celle des<br />
istrorouma<strong>in</strong>s actuels. L<strong>in</strong>guistica 25, 2: 81–93.<br />
Fraenkel, Ernst 1955–1965. Litauisches etymologisches Wörterbuch. Heidelberg:<br />
Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Franck, Otto 1932. Studien zur serbokroatischen Ortsnamenkunde. Leipzig:<br />
Markert & Petters.<br />
Fr&!il&, Vasile 1987. Lexicologie !i toponimie româneasc". Timi!oara: Facla.<br />
Frisk, Hjalmar 1960 sq. Griechisches etymologisches Wörterbuch. Heidelberg:<br />
Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
__________________________________________________________________<br />
225
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Gamillscheg, Ernst 1935. Romania Germanica. Berl<strong>in</strong>-Leipzig.<br />
G&mulescu, Dor<strong>in</strong> 1983. Influen#e române!ti în limbile slave de sud. I.<br />
Sîrbocroata. Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Georgiev, Vladimir 1957. Trakiiskijat ezik. Sofia.<br />
Georgiev, Vl. 1960 a. B"lgarska etimologija i onomastika. Sofia: B"lgarska<br />
Akademija na Naukite.<br />
Georgiev, Vl. 1960 b. Albanisch, dakisch-mysisch und rumänisch. Die Herkunft<br />
der Albaner. L<strong>in</strong>guistique balkanique 2: 1–19.<br />
Georgiev, Vl. 1961. La toponymie ancienne de la pén<strong>in</strong>sule balkanique et la thèse<br />
méditerranéenne. Sofia: B"lgarska Akademija na Naukite.<br />
Georgiev, Vl. 1964. Die dakische Glossen und ihre Bedeutung zum Studium der<br />
dakische Sprache. L<strong>in</strong>guistique balkanique 8: 5–14 (cont<strong>in</strong>uare a studiului 1960 b).<br />
Georgiev, Vl. 1968. Illyrier, Veneter und Urslaven. L<strong>in</strong>guistique Balcanique 13, 1:<br />
5–13.<br />
Georgiev, Vl. 1971. L’ethnogenèse de la pén<strong>in</strong>sule balkanique d’après les données<br />
l<strong>in</strong>guistiques. Studia Balcanica (Sofia) 5: 155–170.<br />
Georgiev, Vl., Iv. G&l&bov, J. Zaimov, St. Il"ev et alii 1971–1979–1986 (3 vol.,<br />
lucrare în curs de apari#ie). B"lgarski Etimologi(en re(nik (BER). Sofia:<br />
B"lgarskata Akademija na Naukite.<br />
Georgieva, Ivani"ka 1993. B"lgarska narodna mitologija. Sofia: Izdatelstvo<br />
nauka i izkustvo.<br />
Gh<strong>in</strong>oiu, Ion 1988. Vîrstele timpului. Bucure!ti: Meridiane.<br />
Gh<strong>in</strong>oiu, I. 1995. Le Calendrier populaire. Mort et rennaissance annuelle des<br />
div<strong>in</strong>ites. Ethnologie française 25, 3: 462–472.<br />
Gieysztor, Aleks<strong>and</strong>er 1986. Mitologia S%owian. Warszawa: Wydawnictwa<br />
Artystyczne i Filmowe.<br />
Gimbutas, Marija 1971. The Slavs. London: Thames & Hudson.<br />
Gimbutas, M. 1986. Remarks on the Ethnogenesis of the Indo-<strong>Europe</strong>ans <strong>in</strong><br />
<strong>Europe</strong>. Ethnogenese europäischer Völker ed. de Bernhard K<strong>and</strong>ler-Pálsson: 5–20.<br />
Stuttgart: Gustav Fischer Verlag.<br />
Giuglea, George. 1922. Cuv<strong>in</strong>te !i lucruri. Dacoromania II: 327–400.<br />
Giuglea, G. 1923. Crâmpeie de limb" !i via#" str"veche româneasc". Elemente<br />
autohtone (pre-romane), greco-lat<strong>in</strong>e, vechi germanice. Dacoromania III: 561–628.<br />
__________________________________________________________________<br />
226
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Giuglea, G. 1983. Cuv<strong>in</strong>te române!ti !i romanice. Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i<br />
Enciclopedic".<br />
Giuglea, G. 1988. Fapte de limb". M"rturii despre trecutul românesc. Bucure!ti:<br />
Editura !ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Giurescu, Constant<strong>in</strong> 1943. Studii de istorie social", ed. a 2-a rev"zut" !i ad"ugit"<br />
de C.C. Giurescu. Bucure!ti: Universul.<br />
Giurescu, C.C. 1992 (ed.). Istoria României în date. Chi!<strong>in</strong>"u: Crai Nou.<br />
Glodariu, Ioan, Eugen Iaroslavschi, Adriana Rusu 1988. Cet"#i !i a!ez"ri<br />
dacice în Mun#ii Or"!tiei. Bucure!ti: Editura Sport-Turism.<br />
Gluhak, Alemko 1993. Hrvatski etimolo$ki rje(nik. Zagreb: August Cesarec.<br />
Grafenauer, Bogo 1979. Slovani pred prihodom na Balkansi polotok. Zgodov<strong>in</strong>a<br />
Slovencev, ed. de Meta Sluga. Ljubljana: Cankarjeva Zalo&ba.<br />
Greimas, Algirdas Julien 1996. Despre zei !i despre oameni. Bucure!ti:<br />
Meridiane. (Orig<strong>in</strong>alul francez: Des dieux et des hommes, Paris, PUF 1985).<br />
Grkovi#, Milica 1983. Imena u de(anskim hrisovuljama. Novi Sad: Filozofski<br />
fakultet.<br />
Grkovi), M. 1986. Re(nik imena banjskog, de(anskog i prizrenskog vlastel<strong>in</strong>stva u<br />
XIV veku. Beograd: Narodna knjiga.<br />
Gudea, Nicolae 1986. Porolissum. Res Publica Municipii Septimii Porolissensium.<br />
Bucure!ti: Editura Sport-Turism.<br />
Gu!u, G. 1983. Dic#ionar lat<strong>in</strong>-român. Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i<br />
Enciclopedic".<br />
Hänsel, Bernhard !i Walter Althammer ed. 1987. Die Völker Südosteuropas im<br />
6. bis 8. Jahrhundert. Südosteuropa Jahrbuch 17.<br />
Hasdeu, B.P. 1887–1898. Etymologicum magnum Romaniae. Bucure!ti.<br />
Hasdeu, B.P. 1973. Scrieri istorice, I–II, Bucure!ti.<br />
Hasdeu, B.P. 1988. Studii de l<strong>in</strong>gvistic" !i filologie. Ed. îngrijit" de Gr. Brâncu!, 2<br />
vol. Bucure!ti: M<strong>in</strong>erva.<br />
Hoad, T.F. 1993. The Concise Oxford Dictionary of English Etymology. Oxford:<br />
University <strong>Pre</strong>ss.<br />
Holub, Josef !i Stanislav Lyer 1978. Stru(n& etymologick& slovník jazyka<br />
(eského, ed. a 2-a. Praha: Státní pedagogicé nakladatelství (prima edi#ie: 1952).<br />
Horn, Paul 1893. Grundriss der neupersischen Etymologie. Strassburg.<br />
__________________________________________________________________<br />
227
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Hristov, Georgi 1964. Mestnite imena v Madansko. Sofia: B"lgarska Akademija na<br />
Naukite.<br />
Hubschmid, J. 1971. Eléments préromans du rouma<strong>in</strong>. Actele celui de-al XII-lea<br />
congres <strong>in</strong>terna#ional de filologie romanic", ed. de Al. Rosetti, vol. 2: 975–979.<br />
Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Huld, Mart<strong>in</strong> E. 1984. Basic Albanian Etymologies. Columbus (Ohio): Slavica<br />
Publishers.<br />
Iliescu, Maria 1977. Retoromana !i cuv<strong>in</strong>tele române!ti de substrat. Studii !i<br />
cercet"ri l<strong>in</strong>gvistice 28, 2.<br />
Ionescu, Anca Ir<strong>in</strong>a 1978. L<strong>in</strong>gvistic" !i mitologie. Bucure!ti: Litera.<br />
Ioni!&, Ion 1982. D<strong>in</strong> istoria !i civiliza#ia dacilor liberi, secolele II–IV e.n. Ia!i:<br />
Junimea.<br />
Ioni!&, I. !i Vasile Ursachi 1988. V"leni. O mare necropol" a dacilor liberi. Ia!i:<br />
Junimea.<br />
Ioni!&, Vasile 1982. Nume de locuri d<strong>in</strong> Banat. Timi!oara: Facla.<br />
Iordache, Gh. 1980. M"rturii etno-l<strong>in</strong>gvistice despre vechimea meseriilor<br />
populare române!ti. Craiova: Scrisul Românesc.<br />
Iordan, Iorgu 1960. L<strong>in</strong>gvistica romanic". Bucure!ti.<br />
Iordan, I. 1963. Toponimia româneasc". Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Iordan, I. 1983. Dic#ionar al numelor de familie române!ti. Bucure!ti: Editura<br />
$ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Iv&nescu, Gheorghe 1980. Istoria limbii române. Ia!i: Junimea.<br />
Iv"nescu, Gh. 1983. L<strong>in</strong>gvistic" general" !i româneasc". Timi!oara: Facla.<br />
Kernbach, Victor 1989. Dic#ionar de mitologie general". Bucure!ti: Editura<br />
$ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Kernbach, V. 1994. Universul mitic al românilor. Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific".<br />
Király, Francisc 1990. Contacte l<strong>in</strong>gvistice. Adaptarea fonetic" a împrumuturilor<br />
române!ti de orig<strong>in</strong>e maghiar". Timi!oara: Facla.<br />
Kiss, Lajos 1980. Földrajzi nevek etimológiai szótára. Budapest: Akadémiai<br />
Kiadó.<br />
Kluge, Friedrich 1963. Etymologisches Wörterbuch der deutschen Sprache, 19.<br />
Auflage, bearbeitet von Walther Mitzka. Berl<strong>in</strong>: W. de Gruyter.<br />
Ködderitzsch, Rolf 1988. Gedanken zur Ethnogenese der Albaner (aus<br />
sprachlicher Sicht). L<strong>in</strong>guistique Balkanique 31, 3-4: 105-116.<br />
__________________________________________________________________<br />
228
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Komata, Damian 1983. Të dhëna arkeologjike për qytet<strong>in</strong> arbëror, shek. VII-XI.<br />
Iliria: 209-216.<br />
Krahe, Hans 1925. Die alten balkan-illyrischen geographischen Namen.<br />
Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Krahe, H. 1942. Germanische Sprachwissenschaft. Berl<strong>in</strong>: Walter de Gruyter.<br />
Krahe, H. 1955. Die Sprache der Illyrier. Wiesbaden: Otto Harraschowitz.<br />
Kuli(i#, )., P. *. Petrovi#, N. Panteli# 1970. Srpski mitolo$ki re(nik. Beograd:<br />
Nolit.<br />
L<strong>and</strong>i, Addolorata 1986. Considerazioni sulla nota di Al. Rosetti. Studia Albanica<br />
23, 2: 139-144.<br />
Loma, Aleks<strong>and</strong>ar 1993. Neue Substratnamen aus Dacia Mediterranea.<br />
L<strong>in</strong>guistique Balkanique 36, 3: 219-240.<br />
Löbel, Theophil 1894. Elemente turce!ti, arabe!ti !i persane în limba român".<br />
Constant<strong>in</strong>opol & Leipzig: Otto Kiel & Franz Wagner.<br />
Macdonald, A.M. (ed.) 1972. Chambers Twentieth Century Dictionary.<br />
Ed<strong>in</strong>burgh: W & R Chambers.<br />
Machek, Václav 1971. Etymologick& slovník jazyka (eského. Praha: Academia.<br />
Macrea, D. (ed.) 1958. Dic#ionarul limbii române moderne. Bucure!ti.<br />
Macrea, D. 1982. Probleme ale structurii !i evolu#iei limbii române. Bucure!ti:<br />
Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Ma+czak, Witold 1971. Evolu#ia fonetic" neregulat" datorat" frecven#ei. Studii !i<br />
cercet"ri l<strong>in</strong>gvistice 22, 6: 579-586.<br />
Mareti#, T. 1886. O narodnim imenima i prezimenima u Hrvata i Srba. Rada<br />
Jugoslovenske akademije znanosti i umetnosti, fil.-hist. razred. I, 81: 81-146; II, 82:<br />
69-154.<br />
Matzenauer, A. 1870. Cizí slova ve slovansk&ch )ecech. Brno.<br />
Mayrhofer, M. 1953. Kurzgefasstes etymologisches Wörterbuch des Alt<strong>in</strong>dischen.<br />
Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
M&rghitan, Liviu 1987. Decebal. Bucure!ti: Editura Militar".<br />
Meillet, Anto<strong>in</strong>e 1922. Introduction à l’étude comparative des langues <strong>in</strong>doeuropéennes,<br />
ed. a 5-a. Paris.<br />
Meksi, Aleks<strong>and</strong>ër 1989. Données sur l’histoire médiévale ancienne de l’Albanie.<br />
Iliria 19, 1: 109-136.<br />
__________________________________________________________________<br />
229
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Mettke, He<strong>in</strong>z 1978. Mittelhochdeutsche Grammatik. Laut- und Formenlehre. Ed.<br />
a 4-a. Leipzig: VEB Bibliographisches Institut.<br />
Meyer, Gustav 1891. Etymologisches Wörterbuch der albanesischen Sprache.<br />
Strassburg.<br />
Meyer-Lübke, G. 1935. Romanisches etymologisches Wörterbuch, ed. a 3-a.<br />
Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Mih&escu, Haralambie 1978. La langue lat<strong>in</strong>e dans le sud-est de l’<strong>Europe</strong>.<br />
Bucure!ti-Paris: Editura Academiei-Les Belles Lettres.<br />
Mih&il&, Gheorghe 1971. Criteriile determ<strong>in</strong>"rii împrumuturilor slave în limba<br />
român". Studii !i cercet"ri l<strong>in</strong>gvistice 22, 4: 351-366.<br />
Mih"il", G. 1973. Studii de lexicologie !i istorie a l<strong>in</strong>gvisticii române!ti. Bucure!ti:<br />
Editura Didactic" !i Pedagogic".<br />
Mih"il", G. 1974. Dic#ionar al limbii române vechi (sfîr!itul sec. X - începutul sec.<br />
XVI). Bucure!ti: Editura Enciclopedic" Român".<br />
Mikkola, J.J. 1913-1950. Urslavische Grammatik, 3 vol. Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Miklosich, Franz 1884. Die türkischen Elemente <strong>in</strong> den südostosteuropäischen<br />
Sprachen, I-II. Wien.<br />
Miklosich, F. 1886. Etymologisches Wörterbuch der slavischen Sprachen. Wien:<br />
Wilhelm Braumüller.<br />
Mitrea, Ioan 1980. Regiunea central" a Moldovei d<strong>in</strong>tre Carpa#i !i Siret în secolele<br />
VI-IX e.n. Carpica 12: 55-190.<br />
Mitrea, I. 1994. A!ezarea d<strong>in</strong> secolele V-VII de la Davideni, jud. Neam#.<br />
Cercet"rile arheologice d<strong>in</strong> anii 1988-1991. Memoria Antiquitatis 19: 279-332.<br />
Mitrea, I., C. Em<strong>in</strong>ovici, V. Momanu 1987. A!ezarea d<strong>in</strong> secolele V-VII de la<br />
$tefan cel Mare, jud. Bac"u. Carpica 18-19: 215-250.<br />
Mladenov, Stefan 194l. Etimologi(eski i pravopisen re(nik na b"lgarski ezik.<br />
Sofia.<br />
Moatti, Claude 1993. Archives et partage de la terre dans le monde roma<strong>in</strong> (IIe<br />
siècle av. J.C.- Ier siècle ap. J.-C.). Roma: Ecole Française de Rome.<br />
Monier-Williams, Sir Monier 1976. A Sanskrit-English Dictionary. Oxford<br />
(prima edi#ie: 1899).<br />
Morris, William (ed.) 1979. The American Heritage Dictionary of the English<br />
Language. Boston: Houghton-Miffl<strong>in</strong>.<br />
__________________________________________________________________<br />
230<br />
und
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Mu%u, Gheorghe 1972. Zei, eroi, personaje. Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific".<br />
Mu!u, Gh. 1973. D<strong>in</strong> formele de cultur" arhaic". Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific".<br />
Mu!u, Gh. 1981. Lum<strong>in</strong>i d<strong>in</strong> dep"rt"ri, Civiliza#ii prehellenice !i microasiatice.<br />
Bucure!ti: Editura !ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Mu!u, Gh. 1982. D<strong>in</strong> mitologia tracilor. Bucure!ti: Cartea Româneasc".<br />
Németh, János 1932. Die Inschriften des Schatzes von Nagy-Szent Miklós<br />
(Sânnicolau-Mare). Budapest-Leipzig.<br />
Nica-Câmpeanu, Ioana 1979. Riturile funerare în Transilvania de la sfâr!itul<br />
secolului al III-lea e.n. pîn" în sec. V e.n. Acta Musei Napocensis 16: 157-170.<br />
Ni!u, George 1988. Elemente mitologice în crea#ia popular" româneasc".<br />
Bucure!ti: Albatros.<br />
Olteanu, P<strong>and</strong>ele (coord.) 1975. Slava veche !i slavona româneasc". Bucure!ti:<br />
Editura Didactic" !i Pedagogic".<br />
Olteanu, ,tefan 1983. Societatea româneasc" la cump"n" de milenii (sec. VIII-<br />
XI). Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Onions, C.T. (ed.) 1969. The Oxford Dictionary of English Etymology. Oxford.<br />
Oppermann, Manfred 1984. Thraker zwischen Karpatenbogen und "gäis.<br />
Leipzig-Jena-Berl<strong>in</strong>: Urania.<br />
O(tir, Karel 1921. Beiträge zur alarodischen Sprachwissenschaft, I. Wien-Lepzig:<br />
Beyers Nachfolger.<br />
Ovsec, Damjan J. 1991. Slovanska mitologija <strong>in</strong> verovanje. Ljubljana: Domus.<br />
<strong>Paliga</strong>, Sor<strong>in</strong> 1986. Ardeal, Transilvania. Tribuna (Cluj), nr. 8, 2o feb., pp. 1 !i 6.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1987 a. Thracian terms for ’township’ <strong>and</strong> ’fortress’, <strong>and</strong> related placenames.<br />
World Archaeology 19, l: 23-29.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1987 b. The social structure of the southeast <strong>Europe</strong>an societies <strong>in</strong> the<br />
Middle Ages. A l<strong>in</strong>guistic view. L<strong>in</strong>guistica 27: 111-126.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1988 a. A <strong>Pre</strong>-Indo-<strong>Europe</strong>an place-name: Dalmatia. L<strong>in</strong>guistica<br />
28:105-108.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1988 b. Slovansko *s*to - izzivalen problem? (În sloven" cu un rezumat<br />
în englez": Slavic *s*to- a challeng<strong>in</strong>g problem?). Slavisti(na Revija 36,4:<br />
349-358.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1989 a. Zeit"#i fem<strong>in</strong><strong>in</strong>e ale basmelor române!ti: zîn", Sînziene. Orig<strong>in</strong>ea<br />
cuvîntului !i a cultului profan. Limba român" 38, 2: 141-149.<br />
__________________________________________________________________<br />
231
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1989 b. Types of mazes. L<strong>in</strong>guistica 29: 57-70.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1989 c. Old <strong>Europe</strong>an, <strong>Pre</strong>-Indo-<strong>Europe</strong>an, Proto-Indo-<strong>Europe</strong>an.<br />
Archaeological Evidence <strong>and</strong> L<strong>in</strong>guistic Investigation. The Journal of Indo-<br />
<strong>Europe</strong>an Studies 17, 3-4: 309-334.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1990. Este boieria o <strong>in</strong>stitu#ie împrumutat"# Revista Arhivelor 67, vol.<br />
52,3: 250-260.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1991 a. Aperçu de la structure étymologique du rouma<strong>in</strong>. L<strong>in</strong>guistica 31:<br />
99-106 (Paulo Tekav'i) sexagenario <strong>in</strong> honorem oblata).<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1991 b. Civiliza#ia vechilor urbieni. Academica nr. 5: 11-12. (Versiune<br />
abreviat" în limba român" a studiului 1989 c).<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1992 a. Toponimul Cluj. Academica 2, 5 (17): 8 !i 27.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1992 b. Pururi: focuri. Academica 2,8 (20): 14.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1992 c. Ali obstajo ’urbske’ prv<strong>in</strong>e v slovanskih jezikih? (În sloven" cu<br />
un rezumat în limba englez": Are there ’Urbian’ elements <strong>in</strong> Slavic?). Slavisti(na<br />
Revija 40, 3: 309-313.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1992 d. Un cuvînt str"vechi - ora!. Academica 2, 10 (22): 25.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1992 e. Un cuvînt str"vechi - do<strong>in</strong>". Euchronia 1, 2: 22-32.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1993 a. Slovani, Romunci <strong>in</strong> Albanci v 1. tiso'letju. Slavisti(na Revija<br />
41, 2: 237-243.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1993 b. The Tablets of T"rt"ria - an Enigma? A Reconsideration <strong>and</strong><br />
Further Perspectives. Dialogues d’histoire ancienne 19, 1: 9-43.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1993 c. Metals, Words <strong>and</strong> Gods. Archaeometallurgical Skills <strong>and</strong><br />
Reflections <strong>in</strong> Term<strong>in</strong>ology. L<strong>in</strong>guistica 33: 157-176.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1994 a. An Archaic Word: Do<strong>in</strong>". Relations thraco-illyro-helléniques.<br />
Actes du XIVe symposium national de thracologie (à participation <strong>in</strong>ternationale),<br />
B"ile Herculane (14-19 septembre 1992), éd. par Petre Roman et Marius Alexianu.<br />
Bucarest: Institut Rouma<strong>in</strong> de Thracologie.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1994 b. La div<strong>in</strong>ité suprême des Thraco-daces. Dialogues d’histoire<br />
ancienne 20, 2: 137-150.<br />
<strong>Paliga</strong> S. 1996. Two River-names revisited. L<strong>in</strong>guistique Balkanique (Sofia) 38, 3:<br />
239–243.<br />
<strong>Paliga</strong> S. 1998. A <strong>Pre</strong>-Indo-<strong>Europe</strong>an Lexicon. The Thracian World at the<br />
Crossroads of Civilizations ed. by Petre Roman, Saviana Diam<strong>and</strong>i <strong>and</strong> Marius<br />
Alexianu. Bucure*ti: Romanian Institute of Thracology.<br />
__________________________________________________________________<br />
232
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 1999. Thracian <strong>and</strong> <strong>Pre</strong>-Thracian Studies (reune*te studiile de l<strong>in</strong>gvistic"<br />
publicate în perioada 1986–1998). Bucure*ti: Lucretius.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 2001 a. Oris zgodov<strong>in</strong>e Slovanov. Slavisti(na Revija (Ljubljana):<br />
327-349.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 2001 b. Ten Theses on Thracian Etymology. Thraco-Dacica, XXII, 1–2:<br />
33–46.<br />
<strong>Paliga</strong> S. 2002. <strong>Pre</strong>-Slavic <strong>and</strong> <strong>Pre</strong>-<strong>Romance</strong> Place-Names <strong>in</strong> <strong>South</strong>east <strong>Europe</strong><br />
(<strong>South</strong> Slavic <strong>and</strong> Romania). Eighth International Congress of Thracology Thrace<br />
<strong>and</strong> the Aegean, Sofia - Jambol, 25 – 29 September 2000. Proceed<strong>in</strong>gs of the 8th<br />
International Congress of Thracology, Sofia, Bulgarian Institute of Thracology –<br />
Europa Antiqua Foundation.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 2006 a. Mitologia slavilor. Bucure!ti: Meteor.<br />
<strong>Paliga</strong>, S. 2006 b. Etymological Lexicon of the Indigenous (Thracian) Elements <strong>in</strong><br />
Romanian. Bucure!ti: Funda#ia Evenimentul.<br />
Papahagi, Tache 1924. Cercet"ri în Mun#ii Apuseni. Grai !i suflet 2: 22-88.<br />
Papahagi, T. 1974. Dic#ionarul dialectului aromân, ed. a 2-a. Bucure!ti.<br />
Papahagi, T. 1979. Mic dic#ionar folkloric. Ed. îngrijit" de Valeriu Rusu. Bucure!ti:<br />
M<strong>in</strong>erva.<br />
Papazoglu, Fanula 1957. Makedonski gradovi u rimsko doba. Skopje: +iva antika,<br />
posebna isdanja, knjiga I.<br />
Papazoglu, F. 1969. Srednjobalkanska plemena u predrimsko doba. Sarajevo:<br />
Akademija nauka i umjetnosti Bosne i Hercegov<strong>in</strong>e.<br />
Pascu, ,tefan 1972-1989. Voievodatul Transilvaniei, 4 vol. Cluj: Dacia.<br />
P&tru!, Ioan 1971. Le rouma<strong>in</strong> sut" ’cent’ et le problème des premières relations<br />
l<strong>in</strong>guistiques slavo-rouma<strong>in</strong>es. Actele celui de-al XII-lea Congres <strong>in</strong>terna#ional de<br />
l<strong>in</strong>gvistic" !i de filologie romanic", vol II: 1061-1068.<br />
P"tru#, I. 1980. Onomastic" româneasc". Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i<br />
Enciclopedic".<br />
P"tru#, I. 1984. Nume de persoane !i nume de locuri române!ti. Bucure!ti: Editura<br />
$ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Pârvan, Vasile 1923. Considera#ii asupra unor nume de râuri daco-scitice.<br />
Bucure!ti.<br />
Pârvan, V. 1926. Getica. Bucure!ti.<br />
__________________________________________________________________<br />
233
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Pârvulescu, Adrian 1974. Demètre Cantemir et<br />
Dacoromania (N.S.) 2: 278-287.<br />
l’étymologie de roum. stejar.<br />
Perotti, Pier Angelo 1985. Les mots lat<strong>in</strong>s désignant les diza<strong>in</strong>es et les centa<strong>in</strong>es<br />
et le nombre mille. Latomus 44, 2: 603-608.<br />
Petolescu, Constant<strong>in</strong> 1992. Troianus dans l’épigraphie lat<strong>in</strong>e. Symposia<br />
thracologica 9: 173.<br />
Petrovici, Emil 1970. Studii de dialectologie !i toponimie. Bucure!ti: Editura<br />
Academiei.<br />
Philippide, Alex<strong>and</strong>ru 1923-1928. Orig<strong>in</strong>ea românilor, I-II. Ia!i.<br />
Poghirc, Cicerone 1968.<br />
$ti<strong>in</strong>#ific".<br />
B. P. Hasdeu, l<strong>in</strong>gvist !i filolog. Bucure!ti: Ed.<br />
Poghirc, C. 1969. Influen#a autohton", în Rosetti et alii (ed.) 1965-1969, 2:<br />
313-364.<br />
Poghirc, C. 1976. Thrace et daco-mésien: langues ou dialectes? Thraco-dacica 1:<br />
335-347.<br />
Poghirc, C. 1987. Lat<strong>in</strong> balkanique ou rouma<strong>in</strong> commun? Romanica Aenipontana<br />
14: 341-348.<br />
Pokorny, Julius 1959. Indogermanisches etymologisches Wörterbuch. Bern-<br />
München: Francke Verlag.<br />
Pop, Ioan Aurel 1991. Institu#ii medievale române!ti. Adun"rile cneziale !i<br />
nobiliare (boiere!ti) d<strong>in</strong> Transilvania în secolele XIV-XVI. Cluj: Dacia.<br />
Popilian, G. 1980. Necropola daco-roman" de la Locusteni. Craiova: Scrisul<br />
Românesc.<br />
Popovi#, Ivan 1960. Geschichte der serbokroatischen Sprache. Wiesbaden: Otto<br />
Harrassowitz.<br />
Poruciuc, Adrian 1990. Lexical relics (Rom. teaf"r, Germ. Zauber, Eng. tiver): a<br />
rem<strong>in</strong>der of prehistoric red-dye rituals. The Mank<strong>in</strong>d Quaterly 30, 3: 205-224.<br />
<strong>Pre</strong>da, Constant<strong>in</strong>, Alex<strong>and</strong>ru Vulpe, Cicerone Poghirc, ed. 1976. Thracodacica.<br />
Recueil d’études à l’occasion du IIe Congrès International de thracologie,<br />
Bucarest, 4-10 septembre 1976. Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Protase, Dumitru 1971. Riturile funerare la daci !i daco-romani. Bucure!ti:<br />
Editura Academiei.<br />
Protase, D. 1976. Un cimitir dacic d<strong>in</strong> epoca roman" la Soporu de Cîmpie.<br />
Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
__________________________________________________________________<br />
234
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Protase, D. 1980. Autohtonii în Dacia. I. Dacia Roman". Bucure!ti: Editura<br />
$ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Pu%cariu, Sextil 1905. Etymologisches Wörterbuch der rumänischen Sprache, I.<br />
Heidelberg.<br />
Pu!cariu, S. (ed.) 1913-1948. Dic#ionarul Academiei Române, A-L. Bucure!ti.<br />
Pu!cariu, S. 1923. Contribu#iuni fonologice. Dacoromania 3: 378-397.<br />
Pu!cariu, S. 1943. Biata cum"tr" e departe. Langue et littérature, section littéraire,<br />
2: 5-19.<br />
Pu!cariu, S. 1976. Limba român". Bucure!ti: M<strong>in</strong>erva (prima edi#ie: Bucure!ti<br />
1940).<br />
Raevski, Nikolaj Dmitrievi" !i Mark Gab<strong>in</strong>ski (ed.) 1978. Scurt dic#ionar<br />
etimologic al limbii moldovene!ti. Chi!<strong>in</strong>"u: Redac#ia Enciclopediei Sovietice<br />
Moldovene!ti.<br />
Raevski, N.D. 1988. Contactele romanicilor r"s"riteni cu slavii. Chi!<strong>in</strong>"u: $ti<strong>in</strong>#a.<br />
Ramov(, Fran 1936. Kratka zgodov<strong>in</strong>a slovenskega jezika. Ljubljana: Akademska<br />
zalo&ba.<br />
R&dulescu, Mircea Mihai 1981. Daco-Romanian-Baltic Common Lexical<br />
Elements. Ponto-Baltica 1 (Editrice Nagard): 15-113.<br />
R"dulescu, M. M. 1984. Illyrian, Thracian, Daco-Mysian, the substratum of<br />
Romanian. The Journal of Indo-<strong>Europe</strong>an Studies 12, 1-2: 77-131.<br />
Redhouse 1968. New Redhouse Turkish-English Dictionary<br />
etimologice). Istanbul.<br />
Reichenkron, Günther 1966. Das Dakische. Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
(cu <strong>in</strong>dica#ii<br />
Rosetti, Al., B. Cazacu, I. Coteanu (ed.) 1965--1969. Istoria limbii române, 2 vol.<br />
Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Rosetti, Alex<strong>and</strong>ru 1986. Istoria limbii române, edi#ie def<strong>in</strong>itiv". Bucure!ti:<br />
Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Rosta<strong>in</strong>g, Charles 1950. Essai sur la toponymie de la Provence. Paris: éd.<br />
d’Artrey.<br />
Rosta<strong>in</strong>g, Ch. 1969. Les noms de lieux, ed. a 7-a. Paris.<br />
Russu, Ion I. 1967. Limba traco-dacilor, ed. a 2-a. Bucure!ti.<br />
Russu, I.I. 1969. Illirii. Bucure!ti.<br />
Russu, I.I. 1981. Etnogeneza românilor. Bucure!ti.<br />
__________________________________________________________________<br />
235
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Rusu, Grigore 1983. Structura fonologic" a graiurilor dacoromâne. Bucure!ti:<br />
Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Rusu, Mircea 1979. Aspecte ale rela#iilor d<strong>in</strong>tre romanitatea oriental" !i slavi. Acta<br />
Musei Napocensis 16: 189-200.<br />
Sachelarie, Ovid !i Nicolae Stoicescu 1988. Institu#ii feudale d<strong>in</strong> #"rile române.<br />
Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Sadnik, L<strong>in</strong>da !i R. Aitzetmüller 1955. H<strong>and</strong>wörterbuch zu den<br />
altkirchenslavischen Texten. Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Sala, Marius 1976. Contributions à la phonétique historique du rouma<strong>in</strong>. Paris:<br />
Kl<strong>in</strong>cksieck.<br />
Sala, M. (coord.) 1989. Enciclopedia limbilor romanice. Bucure!ti: Editura<br />
$ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Samsaris, Dimitrios Const. 1993. Les Thraces dans l’Empire Roma<strong>in</strong> d’Orient (le<br />
territoire de la Grèce actuelle). Etude ethno-démographique, sociale,<br />
prosopographique et anthroponymique. Jann<strong>in</strong>a: Ektypose Typographeio<br />
Panepistemion Ioann<strong>in</strong>on.<br />
Sanie, Silviu 1981. Civiliza#ia roman" la est de Carpa#i !i romanitatea pe<br />
teritoriul Moldovei, secolele II î.e.n. - III e.n. Ia!i: Junimea.<br />
Schmid, He<strong>in</strong>rich 1964. Zur Entwicklungsgeschichte der romanischen Zahlwörter.<br />
Vox Romanica 23, 2: 186-238.<br />
Schütz, István 1984. A propos de quelques éléments communs du lexique rouma<strong>in</strong><br />
et du lexique albanais, <strong>in</strong> Nagy Béla (ed.), Magyar-román filológiai tanulmányok.<br />
Budapest: Elte román filológiai tanszék: 522-537.<br />
Simenschy, Theofil !i Gheorghe Iv&nescu 1981. Gramatica comparat" a limbilor<br />
<strong>in</strong>do-europene. Bucure!ti: Editura Didactic" !i Pedagogic".<br />
Sîrbu, Valeriu 1993. Cred<strong>in</strong>#e !i practici funerare, religioase !i magice în lumea<br />
geto-dacilor (porn<strong>in</strong>d de la descoperiri arheologice d<strong>in</strong> Câmpia Br"ilei). Gala#i:<br />
Porto Franco.<br />
Skok, Petar 1917. Studije iz ilirske toponomastike. Glasnika zemeljskog muzeja u<br />
Bosni i Hercegov<strong>in</strong>i (Sarajevo): 29: 117-144.<br />
Skok, P. 1920. Prilozi k ispitivanju srpsko-hrvatskih imena mjesta. Primljeno u<br />
sjednici razreda histori'ko-filologi'koga od 16. junija.<br />
Skok, P. 1936. Ju&ni Sloveni i turski narodi. Jugoslovenski istoriski (asopis 2.<br />
__________________________________________________________________<br />
236
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Skok, P. 1950. Slavenstvo i romanstvo na jadranskim otocima. Toponomasti(ka<br />
ispitivanja. Zagreb: Jadranski <strong>in</strong>stitut Jugoslavenske akademije znanosti i<br />
umetnosti.<br />
Skok, P. 1971-1974. Etimologijski<br />
Zagreb.<br />
rje(nik hrvatskoga ili srpskoga jezika, I-IV.<br />
Snoj, Marko 1997. Slovenski etimolo$ki slovar. Ljubljana: Zalo&ba Mlad<strong>in</strong>ska<br />
knjiga.<br />
Stoicescu, Nicolae. 1971. Dic#ionar al marilor dreg"tori d<strong>in</strong> #ara Româneasc" !i<br />
Moldova, secolele XIV-XVII. Bucure!ti: Editura Enciclopedic".<br />
Suciu, Coriolan 1967. Dic#ionar istoric al localit"#ilor d<strong>in</strong> Transilvania, 2 vol.<br />
Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
,&<strong>in</strong>eanu, Laz&r 1885. Elemente turce!ti în limba român". Bucure!ti.<br />
$"<strong>in</strong>eanu, L. 1900. Influen#a oriental" asupra limbei !i culturei române, I-II.<br />
Bucure!ti.<br />
$"<strong>in</strong>eanu, L. 1929 (DU). Dic#ionar universal al limbii române, ed. a 6-a, îngrijit"<br />
de M. St"ureanu. Craiova.<br />
)aur, Vladimír 1975. Etymologie slovansk&ch p)íbuzensk&ch termín+. Praha:<br />
Academia.<br />
)milauer, Vladimír 1970. H<strong>and</strong>buch der slavischen Toponomastik. Praga:<br />
Academia.<br />
Tagliav<strong>in</strong>i, Carlo 1977. Orig<strong>in</strong>ile limbilor neolat<strong>in</strong>e. Introducere în filologia<br />
romanic". Bucure!ti: Editura $ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Tamás, Lájos 1967. Etymologisches-historisches Wörterbuch der ungarischen<br />
Elemente im Rumänischen. Haga: Mouton. Retip"rit dup" edi#ia ap"rut" în anul<br />
1966 la Budapesta: Adadémiai Kiadó.<br />
T&pkova-Zaimova, V. 1962. Sur les rapports entre la population <strong>in</strong>digène des<br />
régions balkaniques et les ‹barbares› du VI e -VII e siècle. Byzant<strong>in</strong>obulgarica 1: 67-78.<br />
T"pkova-Zaimova, V. 1972. La compétence des sources byzant<strong>in</strong>es sur la<br />
survivance de l’ethnie thrace. Thracia 1: 223-230.<br />
Teodor, Dan Gh. 1981. Romanitatea carpato-dun"rean" !i Bizan#ul, secolele V-XI<br />
e.n. Ia!i: Junimea.<br />
Teodor, D. Gh. 1984. Cont<strong>in</strong>uitatea popula#iei autohtone la est de Carpa#i.<br />
A!ez"rile d<strong>in</strong> secolele VI-XI e.n. de la Dode!ti-Vaslui. Ia!i: Junimea.<br />
__________________________________________________________________<br />
237
Influen!e romane %i preromane<br />
__________________________________________________________________<br />
Teodor, D. Gh., Rodica Popovici 1994. A!ezarea medieval" de la Borni!-<br />
„V"r"rie”, jud. Neam#. Memoria Antiquitatis 19: 333-354.<br />
Tikt<strong>in</strong>, H. 1903-1925. Rumänisch-deutsches Wörterbuch. Bucure!ti.<br />
Todera%cu, Ion 1988. Unitatea româneasc" medieval". Bucure!ti: Editura<br />
$ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Tomaschek, Wilhelm 1893-1894. Die alten Thraker. Sitzungsberichte der<br />
Akademie der Wissenschaften <strong>in</strong> Wien. I: 128, 4: 1-130; II, 1: 130, 2: 1-70; II, 2:<br />
131, 1: 1-103.<br />
Topori(i", Jo-e, T. Logar, F. Jakop<strong>in</strong> (ed.) 1992. Miklo$i(ev Zbornik. Mednarodni<br />
simpozij v Ljubljani od 26. do 28. junija 1991. Ljubljana: Slovenska Akademija.<br />
Toropu, Octavian, Corneliu T&tulea 1987. Sucidava-Celei. Bucure!ti: Editura<br />
Sport-Turism.<br />
Trajanovski, Todor 1979. Vla$kite rodovi vo Stru$ko. Prilog kon istorijata na<br />
narodnostite vo Makedonija. Skopje: Prosveten Rabotnik.<br />
Trautmann, Re<strong>in</strong>hold 1970. Baltisch-slavisches Wörterbuch. Göt<strong>in</strong>gen:<br />
V<strong>and</strong>enhoeck & Ruprecht (prima edi#ie: 1923).<br />
Trombetti, Alfredo 1925. Saggio di antica onomastica mediterranea. Arhiv za<br />
arbanasku star<strong>in</strong>u, jezik i etnologiju 3: 1-116. (Retip"rit în Studi Etruschi 13/1939:<br />
263-310).<br />
Ujevi#, Mate 1956. Toponimika zapadne Istre. Anali, Leksikografski zavod FNRJ.<br />
Vámbéry, Arm<strong>in</strong> (Hermann) 1878. Etymologisches Wörterbuch der<br />
turkotatarischen Sprachen. Leipzig.<br />
Vá+a, Zden.k 1983. Sv%t dávn&ch Slovan+. Praha: Artia.<br />
Vasmer, Max 1924. Iranisches aus Südrussl<strong>and</strong>, în Streitberg Festgabe. Leipzig.<br />
Vasmer, M. 1953-1958. Russisches etymologisches Wörterbuch. Heidelberg: Carl<br />
W<strong>in</strong>ter.<br />
V&t&/escu, C&t&l<strong>in</strong>a 1997. Vocabularul de orig<strong>in</strong>e lat<strong>in</strong>" d<strong>in</strong> limba albanez" în<br />
compara,ie cu româna. Bucure*ti: Institutul Român de Tracologie, Bibliotheca<br />
Thracologica XIX.<br />
Vauchez, André 1994. Spiritualitatea Evului Mediu Occidental, sec. VIII-XII.<br />
Bucure!ti: Meridiane.<br />
Velkov, Velizar 1962. Les campagnes et la population rurale en Thrace au IVe-VIe<br />
siècle. Byzant<strong>in</strong>obulgarica 1: 31-66.<br />
__________________________________________________________________<br />
238
Refer<strong>in</strong>!e<br />
__________________________________________________________________<br />
Velkov, V. 1972. Thrakien <strong>in</strong> der Spätantike (IV-VI Jhdt.). Thracia 1: 213-222.<br />
Vlahov, Kiril 1963. Nachträge und Berichtungen zu den thrakischen Sprachresten<br />
und Rückwörterbuch. Godi$nik na Sofiskija universitet, ist.-fil. fak. 57, 2: 219-372.<br />
Vlahovi#, Petar 1972. Obi(aji, verovanja i praznovernice naroda Jugoslavije.<br />
Beograd: Izdava'ko-grafi'ki zavod.<br />
Vraciu, Ariton 1972. Studii de l<strong>in</strong>gvistic" general". Ia!i: Junimea.<br />
Vraciu, A. 1976. Sur la méthodologie des recherches dans le doma<strong>in</strong>e des rapports<br />
l<strong>in</strong>guistiques du thraco-dace et des autres langues <strong>in</strong>do-européennes. Thracodacica<br />
1 (ed. de C. <strong>Pre</strong>da, A. Vulpe, C. Poghirc): 315-326. Bucure!ti.<br />
Vraciu, A. 1980. Limba daco-ge#ilor. Timi!oara: Facla.<br />
Vraciu, A. 1981. Unele probleme ale cercet"rii limbii traco-dace !i ale urmelor ei în<br />
român". Limba român" 30, 1: 27-35.<br />
Vries, Jan de 1962. Altnordisches etymologisches Wörterbuch, ed. a 2-a. Leiden-<br />
Köln: E.J. Brill.<br />
Vulc&nescu, Romulus 1985. Mitologie român". Bucure!ti: Editura Academiei.<br />
Vulpe, Alex<strong>and</strong>ru 1974. The cultural unity of the north-Thracian tribes <strong>in</strong> the<br />
Balkano-Carpathian Hallstatt. The Journal of Indo-<strong>Europe</strong>an Studies 2,1: 1-21.<br />
Vulpe, Al., Mihail Zahariade 1987. Geto-dacii în istoria militar" a lumii antice.<br />
Bucure!ti: Editura Militar".<br />
Wald, Lucia !i Dan Slu%anschi 1987. Introducere în studiul limbii !i culturii <strong>in</strong>doeuropene.<br />
Bucure!ti: Editura !ti<strong>in</strong>#ific" !i Enciclopedic".<br />
Walde, Alois 1938-1954. Lete<strong>in</strong>isches etymologisches Wörterbuch, ed. a 3-a, 3 vol.<br />
Heidelberg: Carl W<strong>in</strong>ter.<br />
Wasserzieher, Ernst 1979. Kle<strong>in</strong>es etymologisches Wörterbuch der deutschen<br />
Sprache. Leipzig: VEB Bibliographisches Institut.<br />
Zaimov, Jordan 1959. Mestnite imena v Pirdopsko. Sofia: B"lgarska Akademija<br />
na Naukite.<br />
Zaimov, J. 1977. Mestnite imena v Panagjursko. Sofia: B"lgarska Akademija na<br />
Naukite.<br />
Zaimov, J. 1988. B"lgarski imennik. I. Li(ni imena u b"lgarskite ot VI do XX vek;<br />
II. Familni imena ot (u-d proizhod. Sofia: B"lgarska Akademija na Naukite.<br />
Zgusta, Ladislav 1964. Kle<strong>in</strong>asiatische Personennamen. Praha.<br />
__________________________________________________________________<br />
239
În seria Sor<strong>in</strong> <strong>Paliga</strong>, Opere<br />
Au ap"rut:<br />
1. Etymological Lexicon of the Indigenous (Thracian) Elements<br />
<strong>in</strong> Romanian<br />
2. Influen#e romane !i preromane în limbile slave de sud<br />
Vor ap"rea:<br />
3. Civiliza#ii str"vechi în sud!estul european !i etnogeneza<br />
4. Lexica etymologica maiora<br />
5. Serbarea. Dup"amiaza Byzan#ului. Mooned Song<br />
6.–10. Traduceri d<strong>in</strong> limbile ceh", englez" !i francez"<br />
În curs de elaborare:<br />
Istoria slavilor (de la începuturi pân" la cre!t<strong>in</strong>are)