Momente de Adevar
Misterul istoriei nu este întunecat complet, pentru că este doar o perdea care ascunde parțial activitatea creativă și forțele spirituale și operațiunea (funcția) legilor duhovnicești. Este adesea spus că sângele martirilor este sămânța biserici dar cea ce noi susținem sunt faptele acelea duhovnicești și decizii spirituale care dau rod în societate… Pentru că schimbările majore în cultură și revoluții din istorie care decid soarta națiunilor sau caracterul unei vremi sunt decizii spirituale cumulative…. Credința și înțelegerea, sau negarea ei și orbire a unor indivizi. Nimeni nu poate să și pună degetul pe actul suprem care schimbă echilibrul și ca societatea să primească o ordine nouă în extern….
Misterul istoriei nu este întunecat complet, pentru că este doar o perdea care ascunde parțial activitatea creativă și forțele spirituale și operațiunea (funcția) legilor duhovnicești. Este adesea spus că sângele martirilor este sămânța biserici dar cea ce noi susținem sunt faptele acelea duhovnicești și decizii spirituale care dau rod în societate… Pentru că schimbările majore în cultură și revoluții din istorie care decid soarta națiunilor sau caracterul unei vremi sunt decizii spirituale cumulative…. Credința și înțelegerea, sau negarea ei și orbire a unor indivizi. Nimeni nu poate să și pună degetul pe actul suprem care schimbă echilibrul și ca societatea să primească o ordine nouă în extern….
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Momente</strong> <strong>de</strong>r A<strong>de</strong>var<br />
Capitolul 35 — Libertatea Conştiinţei Ameninţată<br />
Romanismul este privit acum <strong>de</strong> protestanți cu o bunăvoință mult mai mare <strong>de</strong>cât în anii<br />
<strong>de</strong> mai înainte. În acele țări un<strong>de</strong> catolicismul nu este în ascen<strong>de</strong>nță și un<strong>de</strong> papistașii aleg o<br />
cale <strong>de</strong> împăcare pentru a câștiga influență, acolo se arată o indiferență crescută față <strong>de</strong><br />
învățăturile care <strong>de</strong>spart bisericile reformate <strong>de</strong> ierarhia papală; câștigă teren părerea că, în<br />
fond, nu ne <strong>de</strong>osebim atât <strong>de</strong> mult în punctele principale, așa cum s-a presupus, și că o mică<br />
cedare din partea noastră ne va duce la niște înțelegeri mai bune cu Roma. A fost o vreme<br />
când protestanții puneau mare preț pe libertatea <strong>de</strong> conștiință care fusese câștigată atât <strong>de</strong><br />
scump. Ei își învățau copiii să urască papalitatea și susțineau că a căuta înțelegere cu Roma<br />
însemna necredincioșie față <strong>de</strong> Dumnezeu. Dar cât <strong>de</strong> <strong>de</strong>osebite sunt sentimentele pe care le<br />
exprimă acum!<br />
Apărătorii papalității <strong>de</strong>clară că biserica a fost vorbită <strong>de</strong> rău, iar lumea protestantă este<br />
înclinată să accepte această <strong>de</strong>clarație. Mulți susțin că este nedrept să ju<strong>de</strong>căm biserica <strong>de</strong><br />
astăzi după urâciunile și absurditățile care au caracterizat domnia ei în veacurile <strong>de</strong> neștiință<br />
și <strong>de</strong> întuneric. Ei îi scuză cruzimea îngrozitoare ca fiind urmarea barbariei din vremea aceea<br />
și susțin că influența civilizației mo<strong>de</strong>rne i-a schimbat sentimentele.<br />
Au uitat oare aceste persoane pretenția <strong>de</strong> infailibilitate susținută timp <strong>de</strong> opt sute <strong>de</strong> ani<br />
<strong>de</strong> către această putere arogantă? Departe <strong>de</strong> a fi renunțat la ea, această pretenție a fost<br />
afirmată în secolul XIX cu o mai mare greutate <strong>de</strong>cât oricând mai înainte. Din moment ce<br />
Roma susține că „biserica n-a greșit niciodată” și „după Scripturi nici nu va greși” (John L.<br />
von Mosheim, Institutes of Ecclesiastical History, book 3, century II, part 2, Chapter 2, section<br />
9, note 17), cum poate renunța ea la principiile care i-au călăuzit drumul în veacurile trecute?<br />
Biserica papală nu va renunța niciodată la pretenția <strong>de</strong> infailibilitate. Ea susține că tot ce a<br />
făcut, persecutându-i pe aceia care au respins dogmele ei, este drept; dar n-ar repeta ea aceleași<br />
fapte, dacă i s-ar oferi ocazia? Să fie înlăturate restricțiile impuse acum <strong>de</strong> guvernele<br />
pământești, iar Roma să fie pusă din nou în puterea ei <strong>de</strong> mai înainte și foarte repe<strong>de</strong> s-ar<br />
ve<strong>de</strong>a o renaștere a tiraniei și a persecuției ei. Un scriitor foarte cunoscut vorbește astfel <strong>de</strong>spre<br />
atitudinea ierarhiei papale în ceea ce privește libertatea <strong>de</strong> conștiință și <strong>de</strong>spre primejdiile care<br />
amenință în<strong>de</strong>osebi Statele Unite datorită succesului politicii ei.<br />
„Există mulți care cred că este o copilărie sau o superstiție să ne temem <strong>de</strong> catolicismul<br />
Romei în Statele Unite. Unii ca aceștia nu văd nimic în caracterul și atitudinea romaniștilor<br />
care să fie împotriva instituțiilor noastre libere și nu găsesc nimic ieșit din comun în creșterea<br />
lor. De aceea, să comparăm mai întâi unele principii fundamentale ale guvernării noastre cu<br />
acelea ale Bisericii Catolice.” „Constituția Statelor Unite garantează libertatea <strong>de</strong> conștiință.<br />
Nimic nu este mai scump și mai fundamental <strong>de</strong>cât aceasta. Papa Pius IX, în Enciclica sa din<br />
15 August 1854, spunea: «Învățăturile absur<strong>de</strong> și greșite în apărarea libertății <strong>de</strong> conștiință<br />
sunt o erezie ucigătoare — o crimă, ca toate celelalte, cea mai îngrozitoare într-un stat».<br />
357