Momente de Adevar
Misterul istoriei nu este întunecat complet, pentru că este doar o perdea care ascunde parțial activitatea creativă și forțele spirituale și operațiunea (funcția) legilor duhovnicești. Este adesea spus că sângele martirilor este sămânța biserici dar cea ce noi susținem sunt faptele acelea duhovnicești și decizii spirituale care dau rod în societate… Pentru că schimbările majore în cultură și revoluții din istorie care decid soarta națiunilor sau caracterul unei vremi sunt decizii spirituale cumulative…. Credința și înțelegerea, sau negarea ei și orbire a unor indivizi. Nimeni nu poate să și pună degetul pe actul suprem care schimbă echilibrul și ca societatea să primească o ordine nouă în extern….
Misterul istoriei nu este întunecat complet, pentru că este doar o perdea care ascunde parțial activitatea creativă și forțele spirituale și operațiunea (funcția) legilor duhovnicești. Este adesea spus că sângele martirilor este sămânța biserici dar cea ce noi susținem sunt faptele acelea duhovnicești și decizii spirituale care dau rod în societate… Pentru că schimbările majore în cultură și revoluții din istorie care decid soarta națiunilor sau caracterul unei vremi sunt decizii spirituale cumulative…. Credința și înțelegerea, sau negarea ei și orbire a unor indivizi. Nimeni nu poate să și pună degetul pe actul suprem care schimbă echilibrul și ca societatea să primească o ordine nouă în extern….
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Momente</strong> <strong>de</strong>r A<strong>de</strong>var<br />
Lucrarea preotului în cursul anului din prima <strong>de</strong>spărțitură a sanctuarului, „dincolo <strong>de</strong><br />
per<strong>de</strong>a”, care constituia ușa și <strong>de</strong>spărțea Sfânta <strong>de</strong> curte, reprezintă lucrarea <strong>de</strong> slujire în care<br />
a intrat Hristos la înălțarea Sa. Lucrarea preotului în slujba zilnică era <strong>de</strong> a prezenta înaintea<br />
lui Dumnezeu sângele jertfei pentru păcat împreună cu tămâia care se înălța o dată cu<br />
rugăciunile lui Israel. Tot astfel, Hristos mijlocește cu sângele Său înaintea Tatălui în favoarea<br />
păcătoșilor și aduce, împreună cu parfumul prețios al propriei neprihăniri, rugăciunile<br />
credincioșilor pocăiți. Aceasta a fost lucrarea <strong>de</strong> slujire în prima <strong>de</strong>spărțitură a Sanctuarului<br />
din ceruri. Acolo a fost îndreptată credința ucenicilor lui Hristos atunci când El S-a înălțat<br />
dinaintea lor. Și aici s-a concentrat speranța lor pe care, spune Pavel, „o avem ca o ancoră a<br />
sufletului, tare și neclintită, care pătrun<strong>de</strong> dincolo <strong>de</strong> per<strong>de</strong>aua dinăuntrul Templului, un<strong>de</strong><br />
Isus a intrat pentru noi ca înaintemergător, când a fost făcut Mare Preot în veac ... și a intrat,<br />
odată pentru tot<strong>de</strong>auna, în Locul Preasfânt, nu cu sânge <strong>de</strong> țapi și <strong>de</strong> viței, ci cu însuși sângele<br />
Său, după ce a căpătat o răscumpărare veșnică” (Evrei 6, 19.20; (Evrei 9, 12).<br />
Timp <strong>de</strong> optsprezece veacuri, această lucrare <strong>de</strong> slujire a continuat în prima <strong>de</strong>spărțitură a<br />
Sanctuarului. Sângele lui Hristos mijlocea în favoarea credincioșilor pocăiți, le asigura<br />
iertarea și primirea la Tatăl, dar păcatele lor rămâneau încă în rapoartele din cărți. Și așa cum<br />
în serviciul simbolic se făcea o lucrare <strong>de</strong> ispășire la încheierea anului, tot astfel, înainte ca<br />
lucrarea lui Hristos pentru mântuirea oamenilor să se încheie, o lucrare <strong>de</strong> ispășire trebuie<br />
făcută pentru în<strong>de</strong>părtarea păcatului din Sanctuar. Acesta este serviciul care a început atunci<br />
când s-au încheiat cele 2300 <strong>de</strong> zile. La data aceea, așa cum a fost proorocit <strong>de</strong> profetul Daniel,<br />
Marele nostru Preot a intrat în Locul Preasfânt pentru a în<strong>de</strong>plini ultima parte a lucrării Sale<br />
solemne — curățirea Sanctuarului.<br />
După cum păcatele poporului din vechime erau așezate prin credință asupra jertfei pentru<br />
păcat și, prin sângele ei, transferate în simbol asupra sanctuarului pământesc, tot așa și în noul<br />
legământ, păcatele celor care se pocăiesc sunt așezate prin credință asupra lui Hristos și<br />
transferate, în fapt, asupra Sanctuarului ceresc. Și așa cum curățirea simbolică a celui<br />
pământesc era în<strong>de</strong>plinită prin în<strong>de</strong>părtarea păcatelor prin care fusese mânjit, tot astfel<br />
curățirea celui ceresc trebuie realizată prin în<strong>de</strong>părtarea sau ștergerea păcatelor, care sunt<br />
înregistrate acolo. Dar mai înainte ca aceasta să se poată face, trebuie să aibă loc o examinare<br />
a cărților cu rapoarte, pentru a stabili cine este îndreptățit prin pocăința <strong>de</strong> păcat și prin<br />
credința în Hristos la binefacerile ispășirii Sale. De aceea, curățirea Sanctuarului implică o<br />
lucrare <strong>de</strong> cercetare — o lucrare <strong>de</strong> ju<strong>de</strong>cată. Această lucrare trebuie în<strong>de</strong>plinită înainte <strong>de</strong><br />
venirea lui Hristos pentru a-Și răscumpăra poporul; căci atunci când vine, „răsplata este cu El<br />
ca să <strong>de</strong>a fiecăruia după faptele lui” (Apocalipsa 22, 12).<br />
În felul acesta, cei care au urmat lumina cuvântului profetic au văzut că, în loc să vină<br />
atunci pe pământ, la încheierea celor 2300 <strong>de</strong> zile, în anul 1844, Hristos a intrat în Locul<br />
Preasfânt din Sanctuarul ceresc, pentru a în<strong>de</strong>plini lucrarea <strong>de</strong> încheiere a ispășirii ca pregătire<br />
pentru revenirea Sa. S-a mai înțeles că, în timp ce jertfa pentru păcat arăta către Hristos ca<br />
fiind jertfa, iar marele preot Îl reprezenta pe Hristos ca Mijlocitor, țapul <strong>de</strong> trimis îl simboliza<br />
267