Rugăciune
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Rugăciune</strong><br />
puterile voastre, ci, împreună cu ispita, a pregătit şi mijlocul să ieşiţi din ea, ca s-o puteţi<br />
răbda” (1 Corinteni 10, 13).<br />
Singura posibilitate de a fi în siguranţă împotriva răului este locuirea lui Hristos în inimă,<br />
prin credinţa în neprihănirea Lui. Ispita are putere asupra noastră datorită egoismului care<br />
există în inimă. Dar, când contemplăm marea iubire a lui Dumnezeu, egoismul ni se<br />
înfăţişează în caracterul lui hidos şi respingător şi dorim să fie alungat din suflet. Când<br />
Duhul Sfânt Îl proslăveşte pe Hristos, inima noastră este sensibilizată şi cucerită, ispita îşi<br />
pierde puterea, iar harul lui Hristos ne transformă caracterul.<br />
Domnul Hristos nu îi va abandona niciodată pe aceia pentru care a murit. Chiar dacă<br />
omul este copleşit de ispită şi Îl părăseşte pe Hristos, El nu se va îndepărta niciodată de cel<br />
pe care l-a răscumpărat cu preţul vieţii Sale. Dacă ochii noştri spirituali s-ar deschide, am<br />
vedea sufletele împovărate asemenea unui car încărcat sub greutatea snopilor şi aproape să<br />
moară din cauza descurajării. Am vedea îngerii care zboară repede pentru a veni în ajutorul<br />
celor ispitiţi, care sunt pe marginea prăpastiei. Îngerii cerului resping cu putere oştirile<br />
răului care împresoară aceste suflete şi tot ei le călăuzesc paşii spre temelia cea sigură.<br />
Luptele care au loc între cele două oştiri sunt tot atât de reale ca bătăliile dintre armatele de<br />
pe pământul aceasta, iar destinul veşnic al tuturor depinde de deznodământul acestui conflict<br />
spiritual.<br />
Cuvintele adresate lui Petru ne sunt adresate şi nouă: „Satana v-a cerut să vă cearnă ca<br />
grâul. Dar Eu M-am rugat să nu se piardă credinţa ta” (Luca 22, 31-32). Mulţumiri fie aduse<br />
lui Dumnezeu, că nu suntem lăsaţi singuri. Acela care „atât de mult a iubit lumea, că a dat<br />
pe singurul Lui Fiu, pentru ca oricine crede în El să nu piară, ci să aibă viaţa veşnică” (Ioan<br />
3, 16), nu ne va lăsa singuri în lupta cu vrăjmaşul lui Dumnezeu şi al omului. „Iată”, zice El,<br />
„v-am dat putere să călcaţi peste şerpi şi peste scorpii şi peste toată puterea vrăjmaşului şi<br />
nimic nu vă va vătăma” (Luca 10, 19).<br />
Trăiţi în legătură cu Hristos cel viu, iar El vă va ţine de mână cu putere şi nu vă va lăsa sa<br />
cădeţi niciodată. Dacă veţi căuta să cunoaşteţi şi să credeţi în iubirea lui Dumnezeu faţă de<br />
voi, veţi fi în siguranţă; această iubire este o fortăreaţă de neînvins pentru toate atacurile şi<br />
amăgirile lui Satana. „Numele Domnului este un turn tare, cel neprihănit fuge în el şi stă la<br />
adăpost” (Proverbe 18, 10).<br />
„Căci a ta este împărăţia şi puterea şi slava” (Matei 6, 13)<br />
Ultima propoziţie a rugăciunii domneşti, ca şi prima, ne îndreaptă atenţia spre Tatăl<br />
nostru, ca fiind mai presus de orice stăpânire, orice autoritate şi orice nume care ar putea fi<br />
rostit. Mântuitorul vedea viitorul ucenicilor Săi şi ştia că anii care urmau nu erau aşa cum<br />
visau ei, plini de strălucirea prosperităţii şi onoarei lumeşti, ci întunecaţi de furtunile urii<br />
omeneşti şi ale furiei satanice. În mijlocul conflictelor şi al decăderii naţionale, paşii<br />
ucenicilor aveau să fie pândiţi de pericole şi inima lor urma să fie adesea cuprinsă de teamă.<br />
226