Rugăciune
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Rugăciune</strong><br />
Dumnezeu să trimită Duhul Sfânt, ca să ne descopere acele adevăruri care vor întări sufletul<br />
nostru pentru a face faţă nevoilor zilei.<br />
Prin faptul că ne învaţă să cerem în fiecare zi binecuvântările necesare atât în domeniul<br />
material, trecător, cât şi în cel spiritual, Dumnezeu intenţionează să ne facă un bine.<br />
Dumnezeu doreşte să conştientizăm dependenţa noastră de grija Sa neîncetată, deoarece Se<br />
străduieşte să ne aducă într-o relaţie de comuniune permanentă cu El. Prin comuniunea cu<br />
Hristos, prin rugăciune şi prin studiul adevărurilor mari şi preţioase ale Cuvântului Său, cel<br />
flămând spiritual este hrănit, iar cel însetat este înviorat de apa Izvorului vieţii.<br />
„şi ne iartă noua greşelile noastre, precum şi noi iertăm greşiţilor noştri”(Luca 11, 4)<br />
Domnul Isus ne învaţă că putem fi iertaţi de Dumnezeu, numai dacă îi iertăm şi noi pe<br />
alţii. Iubirea lui Dumnezeu este cea care ne atrage la Sine, iar această iubire nu ne poate<br />
atinge inima, fără a face să se nască în ea iubirea faţă de fraţii noştri.<br />
După ce a încheiat rugăciunea domnească, Domnul Isus a adăugat: „Dacă iertaţi<br />
oamenilor greşelile lor, şi Tatăl vostru cel ceresc vă va ierta greşelile voastre. Dar dacă nu<br />
iertaţi oamenilor greşelile lor, nici Tatăl vostru nu vă va ierta greşelile voastre” (Matei 6,<br />
14). Cel care are un spirit neiertător distruge tocmai acel unic mijloc prin care poate primi<br />
harul lui Dumnezeu. Nu ar trebui să considerăm că, dacă cei care ne-au prejudiciat sau ne-au<br />
făcut rău nu îşi mărturisesc greşeala, suntem îndreptăţiţi să nu le acordăm iertarea. Desigur,<br />
este datoria lor să-şi umilească inima prin pocăinţă şi mărturisire; dar noi trebuie să<br />
manifestăm un spirit de înţelegere şi compasiune faţă de cei care au greşit împotriva noastră,<br />
indiferent dacă îşi mărturisesc sau nu greşelile. Oricât de dureroase ar fi rănile pe care ni leau<br />
produs, nu trebuie să cultivăm resentimente faţă de ei, complăcându-ne într-o stare de<br />
autocompătimire; ci, aşa cum sperăm ca Dumnezeu să ne ierte pentru ofensele aduse<br />
împotriva Lui, şi noi trebuie să îi iertăm pe toţi aceia care ne-au făcut rău.<br />
Totuşi iertarea are o semnificaţie mai cuprinzătoare decât presupun mulţi. Când<br />
Dumnezeu spune că „nu oboseşte iertând”, El arată că înţelesul acestei făgăduinţe depăşeşte<br />
limitele înţelegerii oricărui om, adăugând: „«Căci gândurile Mele nu sunt gândurile voastre<br />
şi căile voastre nu sunt căile Mele», zice Domnul. «Ci cât sunt de sus cerurile faţă de<br />
pământ, atât sunt de sus căile Mele faţă de căile voastre şi gândurile Mele faţă de gândurile<br />
voastre»” (Isaia 55, 7-9). Iertarea acordată de Dumnezeu nu este doar un simplu act juridic,<br />
prin care suntem scutiţi de pedeapsă. El nu ne oferă doar iertarea de păcat, ci şi eliberarea<br />
din păcat. Acesta este rezultatul iubirii răscumpărătoare, care transformă inima. David a<br />
înţeles corect ce înseamnă iertarea şi s-a rugat: „Zideşte în mine o inimă curată,<br />
Dumnezeule, pune în mine un duh nou şi statornic” (Psalmii 51, 10). De asemenea, el<br />
spunea: „Cât este de departe răsăritul de apus, atât de mult îndepărtează El fărădelegile<br />
noastre de la noi” (Psalmii 103, 12).<br />
223