Rugăciune
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Rugăciune</strong><br />
Dacă profesorii şi-ar umili inima înaintea lui Dumnezeu şi şi-ar da seama de<br />
responsabilităţile pe care le-au acceptat prin faptul Că au luat în grija lor tinerii cu scopul de<br />
a-i educa pentru viaţa viitoare nemuritoare, în atitudinea lor s-ar vedea curând o schimbare<br />
remarcabilă. Rugăciunile lor nu ar fi seci şi lipsite de viaţă, ci ei s-ar ruga cu toată<br />
seriozitatea unor suflete care simt că se află în pericol. — Sfaturi pentru părinţi, educatori şi<br />
elevi, 371, 372.<br />
Avertizare împotriva rugăciunilor care au ca sursă eul — Rugăciunile noastre nu ar<br />
trebui să vină din inimi care sunt pline de aspiraţii egoiste. Dumnezeu ne îndeamnă să<br />
alegem acele daruri care vor sluji slavei Sale. El ar vrea ca noi să alegem lucrurile cereşti în<br />
locul celor pământeşti. El ne descoperă posibilităţile şi avantajele unui comerţ ceresc. El<br />
încurajează ţintele noastre cele mai înalte, siguranţa celei mai alese comori pe care o avem.<br />
Când proprietăţile lumeşti sunt spulberate, credinciosul se va bucura de comoara lui<br />
cerească, de bogăţiile care nu pot să se piardă în niciun dezastru pământesc. — Fii şi fiice<br />
ale lui Dumnezeu, 188.<br />
<strong>Rugăciune</strong>a adevărată şi cea falsă puse în contrast — Sărmanul vameş din parabola<br />
Domnului, care se ruga: „Dumnezeule, ai milă de mine, păcătosul” (Luca 18, 13), se<br />
considera ca fiind un om foarte păcătos, iar ceilalţi îl vedeau în aceeaşi lumină; dar el era<br />
conştient de nevoia lui spirituală şi a venit înaintea lui Dumnezeu cu povara vinovăţiei şi a<br />
ruşinii lui, cerând îndurare. Inima lui era deschisă pentru ca Duhul lui Dumnezeu să îşi<br />
poată îndeplini lucrarea Sa minunată, eliberându-l de sub puterea păcatului. <strong>Rugăciune</strong>a<br />
fariseului, plină de mândrie şi de încredere în propria neprihănire, a dovedit că inima lui era<br />
închisă faţă de influenţa Duhului Sfânt. Datorită îndepărtării sale de Dumnezeu, el nu avea<br />
simţământul propriei nelegiuiri, care era în contrast cu desăvârşirea sfinţeniei divine. El nu<br />
simţea că ar avea nevoie de ceva şi de aceea nu a primit nimic. — Calea către Hristos, 30,<br />
31. Sunt două feluri de rugăciune: rugăciunea de formă şi rugăciunea credinţei. <strong>Rugăciune</strong>a<br />
formală este repetarea unui set de expresii obişnuite, în timp ce inima nu simte nicio nevoie<br />
de Dumnezeu.... Ar trebui să fim extrem de atenţi ca, în toate rugăciunile noastre, să<br />
exprimăm nevoile inimii şi să spunem doar ce intenţionăm. Toate cuvintele înflorite de care<br />
dispunem nu sunt echivalente nici măcar cu o singură dorinţă sfântă. Dacă nu exprimă<br />
simţămintele adevărate ale inimii, rugăciunile cele mai elocvente sunt numai nişte repetiţii<br />
inutile. Totuşi rugăciunea care vine dintr-o inima serioasă, când dorinţele simple ale<br />
sufletului sunt exprimate ca şi cum i-am cere o favoare unui prieten de pe pământ, aşteptând<br />
ca ea să fie oferită — aceasta este rugăciunea credinţei. Vameşul care s-a dus la templu<br />
pentru a se ruga este un exemplu bun cu privire la un închinător sincer şi devotat. El a simţit<br />
că era păcătos şi nevoia lui cea mare l-a determinat să izbucnească în exprimarea dorinţei lui<br />
arzătoare: „Dumnezeule, ai milă de mine, păcătosul”! — My Life Today, 19.<br />
Despre Hristos este spus: „A ajuns într-un chin ca de moarte şi a început să Se roage şi<br />
mai fierbinte”. În ce contrast cu această mijlocire din partea Maiestăţii cerului sunt<br />
rugăciunile slabe, fără tragere de inimă, care sunt înălţate către Dumnezeu! Mulţi sunt<br />
198