Rugăciune
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Întunericul celui rău învăluie pe aceia care neglijează rugăciunea: șoaptele ispititoare ale vrăjmașului îi amăgesc la păcat. Și toate acestea pentru că ei nu folosesc privilegiile rugăciunii pe care Dumnezeu li le-a dat în această rânduială divină. De ce oare fiii și fiicele lui Dumnezeu să fie atât de întârzietori în a se ruga, știind că rugăciunea este cheia în mâna credinței care deschide tezaurul cerului, unde se găsesc depozitate resursele inepuizabile ale Celui Atotputernic? Fără rugăciuni stăruitoare și continuă veghere, noi suntem în primejdia de a deveni din ce în ce mai nepăsători și de a devia de la calea dreaptă. Vrăjmașul mântuirii noastre caută mereu să pună piedici în calea spre tronul milei, pentru ca noi să nu putem obține: prin rugăciuni stăruitoare și credință: harul și puterea de a rezista ispitei. Există o putere puternică în rugăciune. Marele nostru adversar caută în mod constant să țină sufletul tulburat departe de Dumnezeu. Un apel la cer al celui mai umil sfânt este mai de temut pentru Satana decât decretele cabinetelor sau mandatele regilor...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Rugăciune</strong><br />
Credinţa este un element esenţial al rugăciunii biruitoare. „Căci cine se apropie de<br />
Dumnezeu, trebuie să creadă că El este şi că răsplăteşte pe cei ce-L caută” (Evrei 11, 6).<br />
„Îndrăzneala pe care o avem la El este că, dacă cerem ceva după voia Lui, ne ascultă. şi dacă<br />
ştim că ne ascultă, orice I-am cere, ştim că suntem stăpâni pe lucrurile pe care I le-am cerut”<br />
(1 Ioan 5, 14.15). Cu credinţa stăruitoare a lui Iacov, cu stăruinţa neabătută a lui Ilie, să<br />
prezentăm rugăciunile noastre Tatălui, cerând tot ce El a făgăduit. Onoarea tronului Său este<br />
pusă în joc pentru împlinirea cuvântului Său. — Profeţi şi regi, 155-158.<br />
Ilie a perseverat în rugăciune, până când răspunsul a venit — În experienţa lui Ilie ne<br />
sunt prezentate lecţii importante. Când s-a aflat pe Muntele Cârmei şi s-a rugat pentru<br />
ploaie, credinţa lui a fost pusă la încercare, dar el a perseverat, continuând să-I adreseze lui<br />
Dumnezeu cererea lui. El s-a rugat stăruitor de şase ori şi totuşi nu a fost niciun semn că<br />
rugămintea lui a fost ascultată, dar el a continuat cu o credinţă puternică să trimită insistent<br />
cererea lui către tronul harului. Dacă ar fi renunţat descurajat a şasea oară, rugăciunea lui nu<br />
ar fi fost ascultată, însă el a perseverat până când răspunsul a venit. Noi avem un Dumnezeu<br />
a cărui ureche nu este astupată faţă de cererile noastre, iar dacă punem la încercare cuvântul<br />
Său, El va onora credinţa noastră. El doreşte ca toate interesele noastre să fie împletite cu<br />
interesele Sale şi atunci va putea să ne binecuvânteze în siguranţă, pentru că nu ne vom slăvi<br />
pe noi înşine când vom primi binecuvântarea, ci Îi vom aduce lui Dumnezeu toată lauda.<br />
Dumnezeu nu ascultă întotdeauna rugăciunile noastre de prima dată când Îi vorbim, pentru<br />
că, daca ar face aşa, noi am putea să credem că am avut dreptul la toate binecuvântările şi<br />
favorurile pe care le-a revărsat asupra noastră. În loc de a ne cerceta inima pentru a vedea<br />
dacă există vreun rău pe care îl nutrim, vreun păcat pe care îl îndrăgim, noi am ajunge să fim<br />
neatenţi şi nu am reuşi să ne dăm seama de dependenţa noastră de El şi de nevoia pe care o<br />
avem de ajutorul Său.<br />
Ilie s-a umilit până când s-a aflat în situaţia în care nu avea să îşi atribuie sieşi slava.<br />
Aceasta este condiţia cu care Domnul ascultă rugăciunea, pentru că atunci noi îi vom da<br />
slavă Lui. Obiceiul de a-i lăuda pe oameni are ca rezultat un mare rău. Unul îl laudă pe altul,<br />
iar astfel oamenii sunt determinaţi să simtă că slava şi cinstea le aparţin. Când îi înălţaţi pe<br />
oameni, voi puneţi o capcană pentru sufletul lor şi faceţi exact ce doreşte Satana. Ar trebui<br />
să-L lăudaţi pe Dumnezeu cu toată inima, sufletul, cugetul şi puterea voastră, pentru că<br />
numai Dumnezeu este vrednic de slavă. — Comentarii Biblice ale AZŞ 2:1034, 1035.<br />
In timp ce Ilie s-a rugat, slujitorul lui a vegheat. El s-a întors de şase ori din locul de<br />
veghere, spunând: „Nu este nimic”, niciun nor, niciun semn de ploaie. Totuşi profetul nu s-a<br />
descurajat. El a continuat să îşi revizuiască viaţa pentru a vedea dacă dăduse greş în a-L<br />
cinsti pe Dumnezeu. El şi-a mărturisit păcatele şi a continuat să îşi smerească sufletul<br />
înaintea lui Dumnezeu, în timp ce aştepta un semn că rugăciunea lui a primit răspuns. Pe<br />
când îşi cerceta inima, i se părea că este tot mai mic atât în ochii lui, cât şi în ochii lui<br />
Dumnezeu. Lui Ilie i s-a părut că era nimic şi că Dumnezeu era totul, iar când a ajuns în<br />
105