Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Modulul 3<br />
Dicþionar literar<br />
Interviul (media) – este o convorbire<br />
între două persoane, având drept scop<br />
obţinerea de informaţie în beneficiul<br />
unei audienţe nevăzute; p. ext. text al<br />
acestei convorbiri, apărut în presă sau<br />
difuzat prin radio sau televiziune.<br />
...o casă cu grădină mare...<br />
SCENE DIN VIAÞA DE IERI ªI DE AZI<br />
Zoe Cantacuzino: Acasă-i obişnuinţa, rutina, lucrurile ştiute.<br />
Vacanţa începe când schimbi peisajul. Ieşi din ,,cunoscut“, faci ce-ţi<br />
trece prin cap, ce-ţi place, vezi altă lume. Pentru noi în copilărie şi<br />
în tinereţe vacanţa era la Cioceni, în Prahova, o moşie pe unde trecea<br />
Cricovul. Când ne-am făcut mai mari, nu prea înţelegeam de ce<br />
puteam să ne placă atâta ,,plaja“ de-acolo. Mai ales că înainte să<br />
ajungem la Cioceni, ne duceam un timp la mare, la Carmen Sylva,<br />
la pensiunea Movilă. Nu mai ştiu cât stăteam acolo. Pe urmă mergeam<br />
la munte, la Sinaia, natural, unde-n toate vilele erau oameni cunoscuţi.<br />
Pentru noi copiii, cea mai mare distracţie era să mergem la cofetăria<br />
Kalimtzachis, care făcea o îngheţată teribil de bună. După ce stam<br />
cât stam la Sinaia, plecam la Cioceni, în adevărata vacanţă. Acolo<br />
eram de capul nostru, eram fericiţi.<br />
În sfârşit în natură, scăpaţi de zidurile oraşului, de şcoală…<br />
Nu, că noi, fetele, soră-mea şi cu mine, învăţam acasă, mergeam<br />
la şcoală numai când dam examene; fraţii mei, da, ei se duceau zi de<br />
zi la liceu. Locuiam pe atunci în str. Aurel Vlaicu, într-o casă cu<br />
grădină mare, teren de tenis, piscină, aşa că oraşul nu-l simţeam prea<br />
apăsător. În familia Greceanu eram cinci copii, aveam rude şi prieteni,<br />
casa era veselă, mereu plină de lume. La un momet dat tata organiza<br />
la noi nişte conferinţe ţinute de copii mai mari, prilej să-nveţe băieţii,<br />
mai ales, dar şi fetele să vorbească-n public: venea Miti Gerota, venea<br />
Georges Cantacuzino, viitorul meu soţ, venea şi Mica Mehedinţi, fiica<br />
profesorului Simion Mehedinţi, pe care fraţii mei o găseau foarte<br />
frumoasă. El ne plăcea, ea mai puţin. Când veneau la tata, Simion<br />
Mehedinţi şi Dimitrie Pompei ne chemau şi ne pisau cu întrebări:<br />
unul la geografie, ălălalt cu matematică. Şi atunci când auzeam că<br />
o să sosească, fugeam din vreme, ne ascundeam, ne suiam prin pomi,<br />
era o întregă poveste până ne prindea şi ne aducea în faţa lor. La<br />
matema tică eram bună, dar la geografie nu mă descurcam deloc. Cine<br />
ne plăcea când venea la tata era Titu Maiorescu, foarte drăguţ ca om.<br />
Şi mai era cineva pe care-l simpatizam: Miron Cristea. Viitorul<br />
Patriarh a fost mult timp secretarul bunicului meu, genealogistul<br />
Ştefan Greceanu, şi rămăse se prietenul casei. Într-o zi mama a avut<br />
buna idee să-i arate o poezie de-a soră-mii (ea se ascunsese de emoţie)<br />
,,Floricica vieţii mele/ Am venit să mor cu tine“, sau aşa ceva.<br />
Miron Cristea îi spunea de atunci ,,mica poetă“; – Didi cred c-avea<br />
6 ani – dar asta a rămas singura ,,operă“ a ei, n-a perseverat. Cum<br />
îţi spui, la Cioceni scăpam de program fix, de lecţii, de profesori, de<br />
regulile pe care le făceau cei mari, părinţii în primul rând.<br />
Dar acolo tot cu ei mergeaţi.<br />
Acolo şi ei mi se păreau mai destinşi, mai altfel. Tata adora caii şi<br />
aveam foarte mulţi: de călărie, de trăsură. Îi plăcea să mâne 4 cai<br />
înaintaşi, uneori 6. Ne lua şi pe noi să ne-nveţe să conducem, dar numai<br />
doi cai înhămaţi la o cabrioletă. Grozav! Dar mult mai palpitante erau<br />
exerciţiile de călărie. Parcă văd şi-acum tabloul: tata în şa, noi pe alt cal<br />
şi o curea agăţată de căpăstrul calului nostru, pe care tata o ţinea cu mână<br />
sigură, să n-o luăm razna. Pân'ce-am învăţat că pe urmă… Una două<br />
porneam călări la Cornu, la ve cini: la Mircea (la Michi) Cantacuzino,<br />
căsătorit cu Ştefana Golescu unde ne întâlneam cu rude sau prieteni,<br />
care pe urmă, veneau şi ei la noi, şi era o mare distracţie pentru toţi.<br />
După ce-a murit tata şi-am plecat cu mama la Paris, pot spune că<br />
3103