You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Festivalul Mondial de Poezie „Mihai Eminescu“<br />
Ediţia a VI-a<br />
Craiova, 16-21 septembrie <strong>2018</strong><br />
<strong>ANTOLOGIE</strong>
Festivalul Mondial de Poezie<br />
„Mihai Eminescu“<br />
Ediţia a VI-a<br />
Craiova, 16-21 septembrie <strong>2018</strong><br />
<strong>ANTOLOGIE</strong><br />
ION DEACONESCU<br />
(coordonator)<br />
În româneşte de Bianca Teodorescu<br />
Editura EUROPA<br />
<strong>2018</strong>
© Ion Deaconescu, <strong>2018</strong><br />
© Editura EUROPA, <strong>2018</strong><br />
Orice reproducere, totală sau parţială, a acestei lucrări,<br />
fără acordul scris al editorului, este strict interzisă<br />
şi se pedepseşte conform Legii dreptului de autor.<br />
Tipărit la S.C. GraphiPrint S.A.<br />
Editor: Ion DEACONESCU<br />
Book Designer: Orlando DUINEA<br />
Descrierea CIP a Bibliotecii Naţionale a României<br />
ION DEACONESCU (coorodonator)<br />
Festivalul Mondial de Poezie „Mihai Eminescu“, Ediţia a VI-a<br />
Craiova, 16-21 septembrie <strong>2018</strong><br />
<strong>ANTOLOGIE</strong><br />
Craiova, Editura Europa, <strong>2018</strong><br />
ISBN 978-973-1874-11-1
Sărbătoarea poeziei<br />
Cea de-a VI-a ediție a Festivalului Mondial de Poezie „Mihai Eminescu“<br />
se va desfășura între 16-21 septembrie <strong>2018</strong>, din convingerea generală că<br />
scriitorul e vrednic de faimă, iar poezia are capacitatea de a provoca un extaz<br />
comun și emoții ce desăvârșesc Ființa.<br />
De ce poezie, când lumea și mai nou și natura și-au ieșit din matca lor<br />
firească, iar visarea și iubirea și-au pierdut consistența, dacă nu și anotimpul<br />
bucuriei și al împlinirii? O civilizație începe să dispară când omul nu mai poate<br />
să-l întâlnească pe celălalt. Avem nevoie de poeți pentru că ei ne îndeamnă<br />
să vedem realitatea și ne oferă, prin cuvintele și trăirile lor, rațiunea de a<br />
spera, de a desluși taine și a înțelege rostul vieții și al frumuseții. Fiind forma<br />
privată a utopiilor noastre, poezia continuă să existe ca și un limbaj universal,<br />
aidoma muzicii, picturii, dansului etc., mijlocind legătura între oameni, ea se<br />
constituie ca ultimul refugiu al omului liber. Parafrazându-l pe Cioran, poetul<br />
poate să fie asemuit cu un plugar în Sahara, când gândurile și cuvintele lui<br />
prefac nisipul în oaze și în răcoare, cu un azur decolorat de tăcere și doruri.<br />
Poeți din 40 de țări își vor da întâlnire la Craiova, dintotdeauna o<br />
metropolă a culturii, cu profunde veleități ale spiritului și fiorului estetic, în<br />
anul ce consfințește un veac de la Marea Unire, temeiul unei noi conștiințe<br />
naționale și al unui neam al cărui mers s-a auzit de-atâtea ori în lume.<br />
Poeți importanți, mari creatori din Argentina, Columbia, Maroc,<br />
Lituania, Algeria, India, China, Portugalia, Franța, Chile, Serbia, Bulgaria,<br />
Italia, Turcia, Belgia, Kosovo, Moldova, Ungaria, Macedonia, Slovacia etc.<br />
vin la Craiova, pentru că tot mai mult credem că e nevoie de noi provocări,<br />
5
de altfel de ambiții, dar și de un exces de perspectivă literară pentru a reuși<br />
împreună. Căci, trebuie să trăim în cultură, pentru a fi victorioși unii lângă<br />
alții.<br />
Marea Patrie, cea a Poeziei, ne adună pe noi toți, poeți și cititori, la<br />
o altfel de sărbătoare, deoarece, din păcate, societatea de astăzi a obosit de<br />
atâta civilizație tehnologică, conștiința asfințește, doctrinele nu mai au vlagă,<br />
ne-a dispărut surâsul și am devenit tot mai triști și indiferenți. În aceste<br />
circumstanțe, se simte o nevoie tot mai acută de ranforsare a acestei familii a<br />
poeziei fără frontiere, de a preamări moștenirea spirituală, dar și capacitatea de<br />
a merge la întâlnirea cu celelalte popoare ale lumii.<br />
Budha credea că trăim în frică și de aceea nu trăim, adică suntem ființe<br />
fără existență. Iată că a venit vremea să trăim în iubire și frumos, în concordie,<br />
să-i ascultăm și să-i înțelegem și pe alții.<br />
Acest lucru e posibil doar prin poezie.<br />
Ion Deaconescu<br />
6
7
COLUMBIA<br />
Carlos<br />
Aguasaco<br />
Născut la Bogota în 1975. Profesor titular de studii culturale latino-americane<br />
la The City University din New York. Trăiește și scrie în New York din 1999,<br />
devenind una dintre cele mai recunoscute figuri ale noii poezii hispanice în Statele<br />
Unite. Doctorat (Stony Brook University), Master în literatură (The City College<br />
of New York), specialist în studii literare (Universidad Nacional de Colombia). De<br />
asemenea a publicat un roman scurt și un amplu studiu academic despre eroul latinoamerican<br />
El Chapulín Colorado. Este fondatorul și directorul Artepoetica Press, o<br />
editură specializată în autori și teme hispanice.<br />
Conduce The Americas Poetry Festival din New York și coordonează The<br />
Americas Film Festival din New York. Poemele sale au fost traduse în mai multe limbi:<br />
engleză, portugheză, galegă, arabă etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Poeme ale metroului din New York (2014)<br />
Dinte de plumb (2016)<br />
Piatra Guadalquivirului (2017)<br />
9
Iubiții din Valardo<br />
Iubire, această teamă de a muri cu ochii deschiși,<br />
departe, în singurătate,<br />
dispare în îmbrățișarea de piatră.<br />
Aici vom dormi în tăcere<br />
sub tulpina viței de vie<br />
care se înroșește de la căldura sângelui tău.<br />
De mii de ori aș folosi această armă albă pentru a te urma<br />
mii de vieți cu nopțile și morțile lor.<br />
10
[Mereu vei găsi...]<br />
Mereu vei găsi trupuri pe drum<br />
Dar niciodată mai mult suflet decât sufletul tău.<br />
Ah, ce frumoasă este iertarea celui mai puternic!<br />
Eliberează-te, salvează-ți sufletul de această boală!<br />
Morțile aproape toate sunt bune<br />
Dar niciodată nu vei găsi mai mult suflet decât sufletul tău.<br />
11
Yawar, yavarcha<br />
Sânge, sângerito<br />
Fiecare sorbitură a gurii tale<br />
Ca o rană în stomac<br />
Mă sperie.<br />
12
Moartele din Juárez<br />
[Poem compus cu adevărata listă a victimelor<br />
feminicidului recent din orașul Juárez, México]<br />
Ce știi de Adriana, Aída, Alexandra, Alicia, Alma, Amalia, Amelia sau<br />
Amparo? Ce știi de Ana, Apolonia, Araceli, Aracely cu y” sau de Bárbara?<br />
Ce știi de Bertha, Blanca, Brenda, Brisa, Carolina, Cecilia, Celia,<br />
Cynthia, Clara, Claudia sau Dalia? Ce știi de Deisy, Domitila, Donna,<br />
Dora, Elba, Elena sau Elsa? Ce știi de ele, de vreuna din ele sau de<br />
Elizabeth, Elodia, Elva cu ”v”, Elvira, Emilia sau Eréndida? Ce știi de<br />
ele, de vreuna din ele, de moartea lor, de ultimele lor cuvinte sau de<br />
Erica, Erika cu ”k”, Esmeralda, Estefanía, Eugenia, Fabiola, Fátima,<br />
Flor sau Francisca? Ce știi de ele, de vreuna din ele, de moartea lor, de<br />
ultimele lor cuvinte, de chemările lor de ajutor, de firul de sânge cu<br />
carea au purtat sufletul legat de trup sau de Gabriela, Gladys, Gloria,<br />
Graciela, Guadalupe, Guillermina, Hester cu ”H” - ul invizibil în aer<br />
sau de Hilda? Ce știi de ele, de vreuna din ele, de visele lor, de amintirile<br />
lor, de amintirea sa, de pietrele lor de mormânt sau de Ignacia,<br />
Inés, Irene, Irma, Jacqueline, Jessica cu doi de ”s” și fără accent, Juana,<br />
Julia sau Julieta? Ce știi de ele, de vreuna din ele, de ochii care le plâng<br />
absența, sau de Karina, Laura, Leticia, Lilia, Liliana, Linda, Lorenza,<br />
Lourdes, Luz sau Manuela? Ce știi de ele, de cea mai tânără dintre ele,<br />
de mâinile lor împreunate ca în rugăciune căutând pacea dreptății sau<br />
de Marcela, Margarita, María, María, María, María, de patruzeci de<br />
ori María? Ce știi de ele, de vreuna din ele, de amintirile lor, de surâsurile<br />
lor reduse la tăcere cu violență sau de Maribel, Maritza, Martha,<br />
Mayra, Merced, Mireya, Miriam sau Nancy? Ce știi de ele, de cea mai<br />
de jos dintre ele, de pantofii lor cu noroi, de medalionul său de argint,<br />
de mâna sa întredeschisă și ridicată ca pentru a te saluta sau de Nelly,<br />
Nora, Norma, Olga, Otilia sau Paloma? Ce știi de ele, de toate, de<br />
13
prima dintre ele, de umbra sa de pe pământ, de inima ruptă de trei ori<br />
și a treisprezecea oară zdrobită cu bocet sau de Patricia, Paula, Paulina,<br />
Perla, Petra sau Raquel? Ce știi de ele, de a doua din ele, de primii lor<br />
pași, de dansurile lor, de oglinda sa din mercur sau de Reina, Rocío,<br />
Rosa, Rosa ca un cor de Rosas, Rosalba, Rosario sau Sandra? Ce știi de<br />
ele, de cea mai în vârstă dintre ele, de primele lor litere, de cheltuielile<br />
lor, de datoriile lor, de Silvia, Silvia și Silvia, Sofía, Soledad, Sonia,<br />
Susana sau Teodora? Ce știi de ele, de cea mai mare dintre ele, de<br />
feluritele lor mâncăruri (tortillas, tacos), de masa lor, de ardeii lor<br />
umpluți sau de Teresa, Teresita, Tomasa sau Vanesa? Ce știi de ele, de<br />
cea mai însigurată dintre ele, de talismanul său, de tatuajul său, de<br />
marca de la naștere, de semnul ei din naștere sau de Verónica,<br />
Verónica cealalată, cealaltă Verónica care nu e Verónica, Victoria,<br />
Violeta, Virginia, Viridiana sau Yésica? Ce știi de ele, de cea mai<br />
veselă, de cântecele lor, de fustele lor, de zilele lor de naștere, de<br />
onomastica lor, de mañanitas sau de Yolanda, Yolanda, Zenaida<br />
sau Zulema? Ce știi de ele - spune -, de toate, de vreuna din ele, de<br />
durerile lor, de prietenii lor, de frații lor, de copiii lor, de botezul lor,<br />
de numele lor sau de femeia fără nume care a murit de mai mult de<br />
șaptezeci de ori, de femeia fără nume care – vai!, vai!, vai!, vai!,vai!<br />
Doamne al meu – continuă să se moară în Juárez fără ca cineva să facă<br />
sau să spună ceva?<br />
14
SERBIA<br />
Slavco Almăjan<br />
S-a născut în 1940 la Oreşaţ (Serbia). După terminarea studiilor gimnaziale,<br />
urmează cursurile Facultăţii de Filosofie din Novi Sad.<br />
Lucrează în redacţia culturală de la Radio Novi Sad, apoi la televiziune.<br />
Devine redactor şef al revistei “Lumina” (1976-1981) şi, ulterior, vice-preşedinte al<br />
Comitetului de artă şi cultură al Voievodinei.<br />
Redactor şef al editurii “Libertatea” din Novi Sad (1988-1992).<br />
A fost preşedinte al Asociaţiei Scriitorilor din Voivodina (1990).<br />
Poezia sa a fost tradusă în rusă, franceză, engleză, chineză, italiană, spaniolă<br />
etc..<br />
A obţinut Premiul “Lumina” (1969), “Insigna de aur” (1996), Premiul pentru<br />
poezie al Academiei Internaţionale “Mihai Eminescu” (2006).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Pantomimă pentru o după-amiază de duminică (1968)<br />
Bărbatul în stare lichidă (1970)<br />
Casa deşertului (1970)<br />
Vara cailor (1974)<br />
Liman trei (1978)<br />
Labirintul rotativ (1983)<br />
Mutaţia punctului (1986)<br />
Efectul contrastelor (1996)<br />
Post-restant în arhipelag (1999)<br />
Hacienda cu beladone (2003)<br />
Faptele imaginarului (2005)<br />
Destinul poetic (2011)<br />
Mansarda de vest (2012)<br />
Ningea odată în Banat (2015)<br />
15
Un pește a sărit din acvariu<br />
Un pește decorativ a sărit din acvariu<br />
Nici nu-și închipuise că dincolo de aparențe<br />
Există o lume nevăzută și incorigibilă<br />
El ne-a surprins atât de mult<br />
Încât am devenit dezorientați<br />
Nu ne-am putut concentra șapte zile<br />
Nu ne-am putut trezi la realitate<br />
Și nici la pagina de memorie virtuală<br />
După câțiva ani<br />
Peștele era văzut<br />
Pe malul celălalt al exilului poetic<br />
Căutându-și un nou univers<br />
Între cei patru pereți ai imaginației<br />
16
Faza de acomodare<br />
Pe neașteptate totul începuse să ne contrazică<br />
Era o experiență nouă ieșită din comun<br />
O fază de acomodare la fenomenele neverosimile<br />
În jurul nostru realitatea avusese gust amar<br />
Cețurile se-ntinseră precum în secolul trecut<br />
Apoi apăruse un obiect declarat necunoscut<br />
Iată cu ce nectar de spaimă am crescut<br />
Tipic pentru această zonă<br />
Tipic pentru omul obișnuit cu simboluri aclimatizate<br />
Cineva pe neașteptate spuse<br />
Acum veți auzi ce veți auzi<br />
Necunoscutul vorbise prin tuse<br />
Atunci apăruse un zgomot pentru nimic<br />
Ca la protopărintele William Shakespeare<br />
Apăsa greu pe conștiință<br />
Pe structura dialectului cântat<br />
Era ceva cu totul neîntâlnit până acum<br />
Ceva ce nu vom uita niciodată<br />
17
Rezident sub o ramură de tei<br />
Am visat că sunt rezident<br />
Sub o ramură de tei<br />
Am primit pașaport<br />
Cetățenie dublă<br />
Promisiunea că mă voi preface într-o zi în copac<br />
Nu pot spune că am fost fericit<br />
Și nici pregătit pentru o asemenea metamorfoză specifică<br />
Eram în vis datorită faptului că mă credeam invizibil<br />
Și aveam relații lirice cu adevărul<br />
Atunci a venit unul la mine și mi-a zis<br />
Aș vrea și eu să fiu rezident<br />
Deoarece foarte ult timp am fost un barbar neodihnit<br />
Iar barbarii n-au acces la bibliotecă<br />
Alege-ți și tu o ramură de tei i-am spus<br />
Și vei deveni rezident ca și mine<br />
Iar cu biblioteca vom vedea ce putem face<br />
Dacă ne vom trezi la timp<br />
18
Acolo și aici<br />
Am spus-o nu de mult<br />
Sânt acolo și aici<br />
Mai mult spre nord decât spre sud<br />
Pe zidurile casei mele stau bine fixate poveștile vechi<br />
Deși sunt supuse riscului alternativ<br />
E tot ce am moștenit stând aici<br />
Netulburat de texte noi<br />
Întrebându-mă adesea în fața aminitirilor<br />
Cine ne va mai răsfăța<br />
Cu enigme paralele<br />
Sânt acolo și aici<br />
Poate chiar și în altă parte<br />
În metrou în biblioteca orășănească<br />
În butoi<br />
Dacă nu mă înșeală memoria<br />
Aștept să-mi spună cei de acolo<br />
Unde mă aflu astăzi<br />
Aștept să-mi spună cei de aici<br />
Unde am fost ieri<br />
19
Ghinda lui Jupiter<br />
În curte era o scară<br />
Și un nuc mai zis și Ghinda lui Jupiter<br />
Lângă scară dormea un câine<br />
Pe creanga nucului<br />
Plângeau caietele de muzică ale cucului<br />
Ningea de dimineața până seara<br />
Ningea de când s-au închis cerurile<br />
Ningea în curtea noastră fără acoperiș<br />
Nucul avea o sută de ani<br />
Pasărea știa un singur cântec banal<br />
Scara stătea vertical de la facerea lumii<br />
Și nu ducea decât spre cer<br />
Pe noi acum ne interesează două lucruri esențiale<br />
Unde e pisica cea neagră<br />
Și cine păstrează cheia casei<br />
20
SERBIA<br />
Radomir Andrić<br />
S-a născut în 1944. în Ljubanje, în apropiere de Uzhice. A absolvit Facultatea<br />
de Filologie din Belgrad. Este membru al Academiei ASLA (Oradea, România), al<br />
Academiei de Literatură și Artă (Varna, Bulgaria), al Academiei Mediteraneene "Frații<br />
Miladinovci" (Struga, Macedonia) și membru de onoare al multor asociații literare<br />
din întreaga lume. Radomir Andric este președintele Asociației Scriitorilor Sârbi.<br />
Opera sa literară a fost tradusă în limbile engleză, rusă, franceză, română,<br />
macedoneană, spaniolă, italiană, cehă, poloneză, azeră, greacă, bulgară, slovacă și în<br />
alte limbi. Radomir Andrić a fost premiat cu numeroase de premii, atât naționale,<br />
cât și internaționale pentru realizările sale literare și pentru contribuția sa la difuzarea<br />
culturii europene.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Sunce u vodenici (1967)<br />
Večernji krčag (1969)<br />
Šumska crkva (1971)<br />
Često rušena kućo : horske pesme (1977)<br />
Neustuknica (1980)<br />
U palati pravde - samo pramen (2015)<br />
Osim jedne stvari: izabrane i nove pesme (2015)<br />
Svikavanje na levitaciju (2015)<br />
21
Excepție un singur lucru<br />
Se pare<br />
Că totul este în al său loc,<br />
Exceptând un singur lucru<br />
Găsit din întâmplare în interiorul casei<br />
Construită, mai cu seamă, cu suspine<br />
Simulate seara și dimineața<br />
În forme neașteptate<br />
În căi variate<br />
Totul fiind explicat de mult timp<br />
Și nu este niciodată de înțeles în mare măsură<br />
Cu excepția unei singure mâini<br />
Gura însetată și înflăcăratele vocale<br />
lângă miezul celor nespuse<br />
devreme și nemilos expuse<br />
goliciunea nesățioasă a totului demonstrează<br />
pe o masă largă în fața<br />
Celui care produce în mod constant<br />
în băuturile din hanurile de după-amiază<br />
timpul problemelor răvășind<br />
slujitorii curioși<br />
astfel încât să se poată executa în final<br />
ecourile pierdute<br />
idealurile tinereții.<br />
22
[Ce mai este de spus]<br />
Ce mai este de spus<br />
că ar fi cu adevărat<br />
în comparație cu<br />
acele cuvinte mărturisite<br />
totul a fost redenumit în grabă<br />
cu excepția unui lucru fără început<br />
și cu sfârșitul neprevăzut<br />
defileu între copilării<br />
dorind cu greu<br />
tot ce se vede în ochiul<br />
pentru totdeauna adormit,<br />
ce să mai spunem mai înainte<br />
de sosirea întunericului<br />
pe munte<br />
accesibil păzitorului sfânt<br />
însemnat cu valori pentru<br />
fiul care se îndreaptă spre el<br />
un părinte necunoscut vine<br />
și încă se încrede în semințe<br />
nefertilizate de limba<br />
atât de cunoscută.<br />
23
[Se pare]<br />
Se pare<br />
că totul este spus<br />
cu excepția unui singur lucru<br />
păstrat în scenariul secret<br />
departe de calea prea poluată<br />
a burdufului<br />
folosit mai ales<br />
în camere goale<br />
intoxicat cu picături<br />
de poezie<br />
de abia născută.<br />
24
[Se pare]<br />
Se pare<br />
Că totul este<br />
La locul lui în depozitul<br />
Aranjat potrivit gustului<br />
Diferiților proprietari<br />
Cu excepția unui singur lucru<br />
Ascuns în interior<br />
În buzunarul<br />
Lui Kafka<br />
Se pare<br />
Că legea este<br />
Neschimbată înaintea<br />
Creatorului care<br />
Nu are nici o milă<br />
Totuși simte durerea în piept<br />
A tuturor<br />
Păcătoșilor fermecați<br />
De băutura sa.<br />
25
Labirintul - locul de naștere<br />
Mă întorc la Borges<br />
locul nașterii inexistenței mele.<br />
Am o oglindă.<br />
Nu-mi văd imaginea<br />
în ea.<br />
Oare speranța<br />
Va străluci mai puțin<br />
Dacă schimb subiectul?<br />
Oare în palatul meu<br />
albit de șederea dureroasă<br />
și de orice altceva<br />
va face amestecul magic<br />
despre care Dumnezeu spune:<br />
reveniți la locul de naștere<br />
în labirint,<br />
la Borges.<br />
26
UNGARIA<br />
Balázs F. Attila<br />
S-a născut la 15 ianuarie 1954, în Târgu- Mureș.<br />
Absolvent al Institutului de Teologie Romano-Catolică din Alba Iulia (1973<br />
- 1976).<br />
Din 1989 trăiește la Bratislava. A fost reporter la Radio Bratislava, ziarist la<br />
cotidianele ”Szabod Újság” și ”Új Szó”, manager al Editurii Madách, redactor șef al<br />
revistei ”Szörös Kö” și ”Poesis International”. Este membru al Uniunii Scriitorilor din<br />
România, al Asociației Scriitorilor Maghiari din Slovacia; al Uniunii Scriitorilor din<br />
Ungaria; președinte al Breslei Cărții din Bratislava.<br />
A primit numeroase premii internaționale: Premiul Madách (Slovacia, 1994);<br />
Premiul Lilla (Héviz, Ungaria, 2011); Marele Premiu Lucian Blaga (2011); Premiul<br />
Academiei Internaționale „Mihai Eminescu” pentru traducere (2011) etc.<br />
A tradus în maghiară din creația lui Lucian Blaga, Varujan Vosganian, Gabriel<br />
Chifu, Mircea Petean, Vasile Dan, Angela Baciu, Robert Șerban etc. și a întocmit<br />
diverse antologii de poezie și proză.<br />
A fost tradus în limbile slovacă, slovenă, franceză, suedeză, cehă, engleză,<br />
spaniolă, germană, sârbă, portugheză etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Maszkok (1992)<br />
A macska leve (1992)<br />
Meztelen lovagok (2002)<br />
Versek (2009)<br />
Minimál (2010)<br />
Kék (2011)<br />
O mie de tentacule și-o frânghie (2017)<br />
27
Memento<br />
lut istovit<br />
zbârcit<br />
şi secat<br />
în dezmierdarea criminală a soarelui<br />
peste semnele înţepenite<br />
ale atingerii<br />
ale modelării<br />
şi-ale abandonului<br />
veghează amprentele<br />
28
Marele pictor<br />
peisaj de toamnă în culori pastelate precum un tablou<br />
pe care vopseaua<br />
încă nu s-a uscat<br />
mă gândesc la mâna<br />
care ţine pensula<br />
şi care-şi exprimă<br />
dragostea prin culori<br />
cuvintele sunt imperfecte<br />
şi-s puţini cei cărora li se adresează<br />
29
Pietre prăvălindu-se<br />
imaginaţia-i<br />
un mânz eliberat<br />
şi de neînhămat<br />
să fie oare o formă a lipsei? pe ce piste ale nervilor circulă?<br />
carnea umple golul privelişte<br />
tact<br />
căldură<br />
carnea se usucă<br />
şi slăbeşte pe oase viermii se-ngraşă<br />
apoi se prăpădesc şi ei doar pietrele prăvălindu-se şlefuiesc<br />
eternitatea<br />
30
Jocul<br />
aceleaşi repetări<br />
aşteptând sfârşitul jocului<br />
dar jocul niciodată nu se termină şi de fapt nu poţi repeta<br />
nimic<br />
la judecata de apoi<br />
vei primi cărţi de joc noi-nouţe exersează-ţi căderea<br />
de pe şaua ce se<br />
zgâlţâie<br />
durerea vine abia la urmă<br />
31
Latura cotidiană<br />
aburii cafelei se întind deasupra ceştii ca un animal somnoros<br />
în acele momente aroma ei<br />
se combină cu mireasma<br />
ierbii cosite şi a florilor<br />
de început de vară<br />
gustul amărui de pe limbă<br />
îţi alertează toate celulele<br />
înghiţiturile fierbinţi generează valuri de căldură<br />
pe esofag până la intrarea în stomac corpul tău se leagănă<br />
ca un vapor acostat<br />
dintr-un port liniştit.<br />
Încă eşti tu<br />
apoi<br />
în zgâlţâitul asurzitor<br />
al tramvaiului<br />
îţi activezi latura cotidiană<br />
32
ITALIA<br />
Luca Benassi<br />
S-a născut la Roma, în 1976.<br />
Este jurnalist și responsabil al paginii dedicate poeziei feminine a publicației<br />
„Noi donne“, iar împreună cu Manuel Cohen și Salvatore Ritrovato conduce una din<br />
colecțiile Editurii Puntoacapo.<br />
A tradus din creația lui Germain Droogenbroodt, Ibrahim Nasraelah etc.<br />
A fost onorat cu Premiul Național de Poezie Don Milani (2012),<br />
Bibliografie selectivă<br />
Nei margini della storia (2000)<br />
I fosti del Grigio (2005)<br />
L’onore della polvere (2009)<br />
Di me diranno (2011)<br />
Il guado della neve (2012)<br />
33
[Somonii trebuie să fie...]<br />
Somonii trebuie să fie pur și simplu<br />
la gura râului,<br />
când sunt speriați, înghesuiesc apa;<br />
trebuie să întinzi plasa acolo unde<br />
suprafața se învârte cu înotătoare,<br />
branhiile ulsează acea dorință<br />
care dublează trecerea de noi<br />
generații. Atunci este timpul<br />
să runce plasa, să se întindă<br />
la gât dantela, harponul îndreptat.<br />
La ieșirea din metrou suntem<br />
Somoni obișnuiți, spre grătar.<br />
34
[Nu ne întrebați]<br />
Nu ne întrebați<br />
doar asta știm: cine suntem și ce vrem<br />
pentru restul va exista un motiv<br />
o cale bazată pe o normă<br />
o lege fermă care să nu fie interpretată.<br />
Dacă lucrurile sunt așa,<br />
este pentru că s-au întâlnit<br />
în hârtii, diagrame, obiective<br />
în jurul mesei, noaptea târziu<br />
au făcut o înțelegere și au semnat armistițiul.<br />
Trebuie să fi fost cești de ceai<br />
certitudini de dat, zboruri de prins<br />
Dacă lucrurile au mers așa, va exista un motiv<br />
veți vedea: o carte va sări<br />
papetărie plutind pe un râu galben<br />
o hotărâre judecătorească, bibliografii.<br />
Și cineva va fi luat deja o decizie.<br />
35
[Suntem precum niște cutii line]<br />
Suntem precum niște cutii line<br />
de condimente în bucătărie<br />
cu ceaiuri atent selecționate,<br />
suntem urzica, lămâia și balsamul.<br />
Este nevoie de răbdarea legumelor<br />
care umple munca balcoanelor<br />
să fii iubitor de sticlă fină<br />
praful, mirosul indiferent<br />
al esențelor.<br />
Pune în infuzie intenstinele noastre<br />
fierte ca pe pește sau ca pe cartofi<br />
și apoi toarnă sucul roșu<br />
care se coace în partea de jos a paharului.<br />
36
[Cine va purta torța până la vârf]<br />
Cine va purta torța până la vârf<br />
și de la acea înălțime se va uita la deșertul deltei<br />
care păstreaza fapte elementare? Cine va vedea<br />
Cerul vertical? Nimeni<br />
Nu știe rezultatul, înțelegerile făcute<br />
convențiile care guvernează<br />
structurile complexe<br />
și fructele recute care par mizerabile<br />
grilaje subțiri care dețin catedrale neacoperite.<br />
37
[Mereu mă înșel]<br />
Mereu mă înșel<br />
și poate că ar trebui să port un semn<br />
un far aprins în carnea mea<br />
gravat în mână, o cruce<br />
o scrisoare indescifrabilă<br />
din alfabetul durerii<br />
se va spune că este timpul<br />
pentru greșelile mele:<br />
știi asta, mă pierd<br />
(sau amândoi suntem pierduți<br />
- toti ne pierdem)<br />
rătăcind calea<br />
la liniște<br />
care duce la sărutul moale<br />
al drumului înapoi.<br />
38
ITALIA<br />
Pietro Berra<br />
Poet, jurnalist cultural.<br />
A publicat 21 de volume de poezie, proză și nonficțiune, mai ales istorie<br />
contemporană.<br />
Prezidează juriul pentru premiul literaturii internaționale "Alda Merini",<br />
organizează festivaluri literare și de film și supervizează proiectul "Plimbări creative",<br />
ce marchează preocuparea pentru poezie, artă și mersul pe jos.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Notizie sulla famiglia (2009)<br />
La città visibile. Poesie da affrancare (2015)<br />
Brunate. 50 cose da scoprire/50 things to discover (2015)<br />
La città visibile. Poesie da affrancare (2015)<br />
Poesie dal fronte. Dalla Grande Guerra all’Afghanistan vite in versi di soldati semplici<br />
(2015)<br />
39
Simțind pământul<br />
Fă cuvintele să simtă pământul<br />
care mănâncă viermii<br />
care dizolvă ploaia<br />
și tu, din acest colț al naturii<br />
cea mai frumoasă, citește-mă și voi simți<br />
parfumul iubit al pădurii umede.<br />
(inedit)
Odă în pădure<br />
Mulțumesc, pădure, că îmi dai înapoi ochii<br />
De asemenea când îi închid<br />
culcat în lunca ta<br />
căreia îi dai un rost în a păstra mâinile<br />
ca niște rădăcini<br />
dacă piciorul atinge pământul.<br />
M-ai învățat să înving<br />
teama de a merge noaptea<br />
printre sunetele pe care nu le cunosc,<br />
frica de ființe pe care nu le văd<br />
cu ochii,<br />
care apar ca mici sateliți<br />
în spatele unui cer de scoarță neagră<br />
și ei se uită la sufletul meu<br />
că nu-și aduc aminte să-l fi avut.<br />
(inedit)<br />
41
Casa din pădure<br />
1.<br />
M-am întors acasă<br />
Mergând încet<br />
Pentru a nu deranja<br />
Noaptea.<br />
Am închis poarta<br />
O zi.<br />
Întoarce-te la mine<br />
Până când hârciogul intră<br />
În gaura lui<br />
Peste nuc.<br />
2.<br />
Iarna aruncă înapoi orașul<br />
Ca un dar<br />
Am descoperit case reflectate<br />
deasupra lacului care doarme.<br />
Și când ochii noștri<br />
Își pierd frunzele<br />
Ce vom vedea?<br />
42
Noaptea de Crăciun<br />
Biserica noastră are un acoperiș de ramuri<br />
Și de stele. Pământ umed și strălucitor<br />
Sub picioare. Un altar vechi de o mie de ani<br />
lăsat de un abraham de gheață<br />
la jumătatea pantei, peste luminile ajunse<br />
de oameni. S-a scos apa sfințită<br />
dintr-o venă albastră.<br />
Încă suntem tineri în acest loc<br />
cu riturile sale. Simt cântece<br />
pe care nu știm cum ritmează.<br />
Va fi o bufniță, un corb sau o corabie?<br />
“Trebuie să înțelegeți ce auziți”<br />
mi-a spus bunicul meu, la vânătoare.<br />
Am avut un fluier pentru fiecare pasăre.<br />
Numai vocea lui Dumnezeu nu s-a auzit<br />
N-am înțeles-o.<br />
43
Vocea bufniței<br />
Juliana în inima pădurii<br />
recunoaște vocea bufniței ...<br />
“Este o chestiune de antrenament”, spune el.<br />
Oare, e la fel și cu vocea lui Dumnezeu?<br />
44
ITALIA<br />
Vincenzo<br />
Bianchi<br />
Sculptor, pictor, profesor universitar.<br />
S-a născut la 28 mai 1939, în localitatea Fontana Liri (Frosinone), din Italia.<br />
Este absolvent al Academiei din Catanzaro, apoi director al Academiei de Arte<br />
Frumoase din Macerata. Timp de 24 de ani a condus cea dintâi catedră de sculptură<br />
din cadrul Academiei de Arte Frumoase din Florența.<br />
Este singurul artist de pe mapamond care are 12 muzee personale în Italia și în<br />
străinătate, în care se află, în exclusivitate, lucrările sale de pictură, sculptură, desen,<br />
acquaforte, ceramică.<br />
Lucrările lui Vincenzo Bianchi au fost expuse în muzee importante din<br />
Japonia, Canada, Australia, SUA, Mexic, Elveția, Egipt, Grecia, Bulgaria, Argentina,<br />
România, Macedonia etc.<br />
A primit numeroase recunoașteri internaționale: Doctor Honoris Causa al<br />
Universității Internaționale de Studii Superioare ”Pro Deo” din New York, Medalia<br />
de aur, acordată de Centrul European din Delphi, Meritul Internațional al Institutului<br />
de Arte din Zurich. Este cetățean de onoare al orașelor Cervara di Roma, Rocca<br />
D’Arte, Ohrid, Vico del Lazio, Vallemaio.<br />
Ca poet, a fost tradus și în limba română, apărându-i la Editura Europa, două<br />
volume de versuri.<br />
Bibliografie selectivă<br />
Pensieri volante (1998)<br />
Monte Nebo (2007)<br />
Pensieri sull’onda... (2008)<br />
Omagiul scurtei mele călătorii (2015)<br />
45
De-a lungul drumului<br />
La orizont e un foc de culori<br />
O umbră îl întreţine<br />
Umbră simplă<br />
Cu mişcări neegale<br />
În simfonie cu flacăra<br />
Focului cel mare<br />
Fără scântei<br />
Fără zgomot<br />
Foc îmbrăţişat de o caldă tăcere<br />
Şi cu umbra dansând în jurul luminii<br />
În sunetul muzicii<br />
Cu note colorate de gând<br />
Umbre care dansează în culoarea timpului.<br />
46
Stelei care se naşte din apele cascadei<br />
cu miros de iasomie<br />
Clopote adunate în tăcere<br />
Sub clopotniţă<br />
Vegheate de apus<br />
În timp ce soarele<br />
Aleargă<br />
Către odihna sa<br />
Ultimele rândunele<br />
Construiesc o mare sculptură<br />
Aleargă gândurile mele<br />
Scrise pe foi de hârtie<br />
Lovite de săgeţi<br />
De lumina aurie<br />
A stelei prietenă lui Cupidon<br />
În odaia mea<br />
Ultimul erou al imaginaţiei<br />
Cântă în cor<br />
Cu umbrele nopţii<br />
Fantasmele timpului<br />
Unei vieţi.<br />
47
Imn poeziei<br />
Poezia mea<br />
Ascunsă într-o cochilie<br />
E în aşteptarea vocii tale<br />
Scriu<br />
Şi salut stropul de apă<br />
Plin de lumina mării<br />
Ieri seară<br />
Mi-ai iluminat drumul<br />
Pentra a ajunge<br />
Pe muntele visurilor<br />
Unde am întâlnit<br />
Albatroşi fericiţi<br />
Ce îmi cântau<br />
Respiraţia ta solară<br />
Îţi trimit cu viteza<br />
Gândului meu<br />
Un sărut<br />
În care orizontul<br />
Se pierde<br />
Ca notele amestecate<br />
Ale unui pian.<br />
48
Rafale purpurii<br />
De ce alergaţi<br />
Ca liniile sinuoase ale unei muzici<br />
Ce face fericită inima femeii mele<br />
Adieri ce răpiţi respiraţia gazelei<br />
Iubitoare a câmpurilor verzi<br />
A parfumului infinit<br />
Le conduceţi pe crestele de munte<br />
Până să le împingeţi în labirintul stelelor<br />
Adieri ce mângâiaţi inima iubirii mele<br />
Adieri ce stăviliţi apele<br />
Sentimentelor mele în derivă<br />
Adieri... adieri... adieri...<br />
Eu vă cer<br />
Să desenaţi în albastrul zărilor îndepărtate<br />
Ale cerului<br />
Cu firele norilor<br />
Ochii iubirii mele.<br />
49
Îngerului meu păzitor<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Eu nu ştiu<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Nu ştiu să-mi explic de ce<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Nu este umbra mea<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Văd frunzele ce se îngălbenesc<br />
De curcubeu în arborele timpului<br />
Înainte să cadă pe pământ<br />
Arse de mâna lui Cain<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Nu este strada<br />
Cu urmele cerbului<br />
Care urcă la munte<br />
Unde orizontul se pierde în cer<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Inima mea respiră<br />
Iubirea libertăţii<br />
Unde mă poartă vântul<br />
Nu ştiu<br />
O mână invizibilă acolo sus<br />
Mă va ajuta<br />
50
Unde mă poartă vântul<br />
La malul mării<br />
În interiorul unei cochilii<br />
Simt sensul imensităţii<br />
Îngerul meu o ştie<br />
Mă poartă înspre strada Eternităţii.<br />
51
ROMÂNIA<br />
Carmen Bulzan<br />
S-a născut în 1953, în Drobeta-Turnu-Severin. Pseudonim Carmen Peregrina<br />
Profesor universitar doctor în sociologie, membru al Uniunii Scriitorilor din<br />
România. Poetă, eseistă, traducătoare din/în limba spaniolă. A tradus din Miguel<br />
de Unamuno: poezie, roman, eseuri, din Ramón de Basterra, Carmen Martinez,<br />
Alfredo Pérez Alencart, Edir Meirelles ș.a.<br />
Apariții în antologii poetice (în calitate de traducător): Alfredo Pérez Alencart<br />
– La piedra en la lengua (2013), Manuel Oreste Nieto – Aquí nací y moriré (2015) ș.a.<br />
A primit numeroase premii: Diploma de onoare a Asociației „Vorba noastră” din<br />
Viena (Austria, 2003), Premiul de Excelență (Drobeta-Turnu-Severin, 2011), Premiul<br />
Eminescu pentru traducere (București, 2011), Premiul Umberto Peregrino și Marele<br />
Merit Cultural (Brazilia 2016), Médaille ”Mihai Eminescu” la Festivalul Internațional<br />
de Poezie, Craiova, 2017, între altele<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Poemas a Trajano / Poeme Traiane (2003)<br />
Zări de iubire (2006)<br />
Peregrinando (2008)<br />
Vademecum / Hai-ku-mine (2013)<br />
Jurnalul catalan (2014)<br />
Iconiri (2014)<br />
Instantes españoles / Clipe spaniole (2014)<br />
Sonetul lumii (2016)<br />
Armonii celeste / Armonias celestiales (<strong>2018</strong>).<br />
53
Detaliu<br />
Viața noastră este și detaliu,<br />
poate mai ales detaliu.<br />
Căutăm doar întregul, nu privim partea;<br />
ne interesează doar viața,<br />
nu fiecare clipă din care e formată;<br />
căutăm Omul abstract, idealul,<br />
nu pe cel din carne și oase;<br />
ne interesează arhitectura umană,<br />
nu detaliul;<br />
privim în general, nu în particular;<br />
căutăm absolutul și pierdem relativul.<br />
În mic stă marele:<br />
în picătura de apă, oceanul nemărginit;<br />
în stropul de senin, cerul înalt;<br />
în nota muzicală, armonia;<br />
în cuvântul ”iubire”, Iubirea;<br />
în întâmplare, necesitatea;<br />
în parte, întregul;<br />
în Clipă, viața toată;<br />
în privirea ta, sufletul tău dezvelit;<br />
în gestul tău, umanitatea;<br />
în pasul tău, cadența lumii;<br />
în vorba ta, muzica sferelor;<br />
în șoapta ta, suspinul Universului;<br />
în brațele tale, cuprinderea Infinitului;<br />
în mine tu, în tine eu.<br />
Viața noastră este și detaliu,<br />
poate mai ales detaliu.<br />
54
Singurătate<br />
Mulțime, mulțime…<br />
Și dorita singurătate…<br />
Alerg, alerg după ce îmi lipsește:<br />
în mulțime doresc singurătatea,<br />
în singurătate tânjesc după mulțime.<br />
Singurătate, singurătate…<br />
Nu te-aș da pentru o Clipă de amor,<br />
doar pentru absoluta Iubire:<br />
Dumnezeu – singurătatea supremă.<br />
Două singurătăți<br />
ce se vor întâlni la infinitul așteptării.<br />
55
Dorința<br />
Viața dinlăuntru<br />
se vrea trăită în adevăr, fără mască.<br />
Răspuns la chemarea golului,<br />
căutarea a ceea ce ne lipsește.<br />
Golul nu-l poate umple oricine…<br />
Doar tu –<br />
iubirea mea și libertatea mea,<br />
credința mea și speranța mea,<br />
umbra lui Dumnezeu ce mă acoperă.<br />
Și tu, și eu –<br />
două luturi însuflețite<br />
de aceeași supremă voință,<br />
două trupuri animate de aceeași căutare.<br />
Ieșindu-ne în întâmpinare,<br />
ne-mpărtășim cu pâinea gândurilor<br />
și cu vinul simțămintelor noastre<br />
în aventura dumnezeiesc de omenească,<br />
dorită neterminare.<br />
În tăcerea dorinței,<br />
goliți de tot,<br />
ne umplem în trup și suflet.<br />
56
Celui ce se poate întoarce<br />
Numai cel ce a plecat<br />
se poate întoarce:<br />
cu gândul în amintire,<br />
cu iluzia în vis,<br />
cu pasul în drumul fără întoarcere…<br />
Celui care nu a plecat,<br />
îi e refuzată întoarcerea<br />
în locul care oricum nu mai e același,<br />
nici spiritul locului,<br />
doar litera moartă<br />
care nu se poate bucura de revedere.<br />
Binecuvântate fie:<br />
plecările și întoarcerile,<br />
începuturile și reînceputurile,<br />
sfârșiturile și în sfârșiturile<br />
care ne eliberează<br />
spre a putea să ne întoarcem<br />
la ce am visat și nu s-a-ntâmplat,<br />
la ce ar putea să fie<br />
după o renaștere vie!<br />
57
Miridele<br />
Precum preotul, când proscomidește,<br />
scoate din prescură bucățele mici<br />
pentru pomenire,<br />
la fel am scos, din pâinea noastră<br />
cea de toate zilele,<br />
cuvintele<br />
care, framântate în aceste versuri,<br />
vin să pomenească două nume:<br />
al autoarei și al îngerului ei păzitor.<br />
Și scrisul e un fel de pomenire<br />
a celor ce-am fost, a celor ce vom fi…<br />
Și cuvântul s-a făcut carne,<br />
și din firimituri s-au săturat,<br />
și puținul cu forță de tot,<br />
și pâinea noastră cea de toate zilele,<br />
și miridele pentru pomenire,<br />
și numele de pomenire,<br />
și rugăciunea care produce întâlnirea,<br />
și întâlnirea cu El mijlocită de credință.<br />
Și tu, și eu, două miride întru pomenire,<br />
două jertfe pe altare de credință,<br />
două suflete unite de Duhul Sfânt.<br />
58
TURCIA<br />
Metin Cengiz<br />
S-a născut la 3 mai 1953 în Göle, Turcia. Absolvent al Universității Marmara,<br />
Departamentul de Franceză.<br />
Poezia sa, rafinată și meditativă, de o aleasă originalitate, a fost tradusă în<br />
franceză, română, italiană, spaniolă, sârbă, germană, engleză, arabă etc.<br />
Este membru al Asociației Autorilor Turci, al Sindicatului Scriitorilor din<br />
Turcia, fiind recompensat cu diverse premii și distincții naționale și străine: Premiul<br />
pentru Literatură, premiul Internațional de Poezie „Tudor Arghezi“, Premiul de<br />
Poezie Behcet Necatigil etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
After a Deluge (1988)<br />
The Books of Songs (1995)<br />
Poems of freedom (2005)<br />
Images are my home (2011)<br />
States of the world (2013)<br />
59
Psalmii dragostei 1<br />
despre părul tău vorbesc<br />
părul tău precum noaptea<br />
învăluie psalmul<br />
trec prin fața ta în lung și în lat<br />
trandafirii îți îmbujorează chipul: vorbim<br />
despre vocea sîngelui care cheamă la el<br />
oare ochii îți sunt limpezi ? mă urmăresc<br />
de la o umbră la alta<br />
ochii tăi limpezi<br />
sunt operele complete ale lui Cehov<br />
gîtul tău<br />
apropie de seară o cîmpie în plină vară,<br />
un adăpost în plină iarnă<br />
la gîtul tău atîrnă zilele vieții și ale morții –<br />
o călătorie spre est<br />
cuvintele se înală și rămîn scrierile<br />
eu, prizonier voluntar iar sînii tăi<br />
precum camera unei închisori apoi<br />
lungul drum de la război la pace<br />
trezirea la viață a pămînturilor fertile<br />
de-odată spunem amîndoi că este adevărata<br />
ieșire din vid<br />
talazurile sufletului și profunzimea vidului<br />
cele două laturi ale sensului<br />
împart același sentiment delictual<br />
60
Sara<br />
Sara: singura culoare a toamnei,<br />
femei și copii, povești de adormit copiii<br />
galben epileptic, singura culoare a toamnei<br />
diadema poeziei și a libertății este sara,<br />
sub puterea ei poetul tânguitor devine martorul dezastrelor;<br />
Orientul Mijlociu înalță zmeie brăzdând cerul lunii februarie<br />
sara: diadema poeziei și a libertății<br />
pe sunetele muzicuței copiii joacă iar ghicitul în ni-si-p<br />
de aceea moartea rămâne fără aripi,<br />
copiii joacă pe sunetele muzicuței ghicitul în ni-si-p<br />
o, precum predicțiile pe străzile acoperite cu pulbere<br />
și asemenea vieții este limbajul vorbirii, act după act;<br />
iar toamna este incendiul imaginar al culorilor<br />
îngemănate cu un vulcan în timpul erupției<br />
61
Dragostea<br />
Am uitat ce era, unde şi când.<br />
Arşiţa pârjoleşte ierburile,<br />
copacii se cufundă în umbrele lor.<br />
Vântul îşi bea rachiul printre adieri.<br />
Aroma florilor de măceş nu o mai simt<br />
nici cântecul greierilor nu-l mai aud.<br />
Doar vocea mi-a atins urechile,<br />
doar ochi,<br />
În stepă întinzându-se până la marginea vederii<br />
Orizontul se îmbujorează odată cu dragostea,<br />
soarele îşi joacă luminile deasupra<br />
capetelor noastre.<br />
Încă o dată am văzut-o în această vară,<br />
în această vară iar am înţeles că şi ea are inimă,<br />
şi scrie un alt cântec.<br />
Un alt cîntec în care cuvintele sunt scrise de viaţă.<br />
62
Femeia<br />
Cine a spus că femeia este un înger ?<br />
ea curge precum rîul, își pîndește bărbatul<br />
precum pădurea întunecoasă<br />
precum lupii înfometați urlă<br />
cînd sunt prea aproape de ea mă cutremur<br />
Aceasta este viața, aceasta este adevărata feminitate<br />
Așa cum vorbește tot așa recită versuri de dragoste<br />
ochii ei se aseamănă cu focul Infernului<br />
din ochii mei țîșnesc priviri de corb<br />
călătoria din ținutul morților în ținutul muritorilor<br />
altfel trebuie să fie<br />
Alăturați-vă vieții, spune femeia, poezia sunt eu, citiți-mă !<br />
În liniște își întinde trupul pentru odihnă<br />
camera se umple de lumina ce-i traversează ființa<br />
voalul subțire al nopții care o acoperă<br />
îl îndepărtează ușor lăsîndu-l să cadă ca un foșnet de rîu<br />
buzele trandafirii în întuneric și le întredeschide<br />
Alătură-te vieții, spune, viața-mi traversează trupul !<br />
De la degetele picioarelor pînă la pîntec<br />
odată cu mersul i se apropie toate liniile trupului<br />
precum brațele unei foarfeci<br />
iar păsările își acoperă cuiburile din scorburi<br />
cu ramuri și ierburi<br />
Alătură-te vieții, spune femeia, viața este cuibul meu!<br />
63
Dincolo de dealul abrupt începe o vale adîncă<br />
cuiburile păsărilor rămîn cufundate în neguri<br />
din munți două Diane mă alăptează<br />
în timp ce sirenele, logodnicele lacului, se unduiesc<br />
dăruind elixirul vieții<br />
Alătură-te vieții, spun ele, bea viața așa cum<br />
bei apa!<br />
Pe câmpiile ce mi se deschid mă plimb asemenea<br />
stăpînului casei și nu asemenea oaspetelui grăbit<br />
dar corpul ei amintește de vîrtejul oceanului și<br />
glisarea boltei cerești –<br />
în cărți am căutat secretul vieții<br />
în scrisul și cititul tuturor paginilor l-am căutat<br />
Alătură-te vieții, spune femeia, secretul vieții sunt eu !<br />
Cine a spus că femeia este sclava iubirii ?<br />
Ea este trup și suflet, iubirea însăși este femeia,<br />
un muritor ce i se închină precum unui templu<br />
este bărbatul.<br />
64
Mulțumescu-Ţi, Doamne<br />
Doamne, îţi mulţumesc<br />
Pentru fructe şi legume<br />
Pentru pîine pentru vin pentru rachiu<br />
Pentru bunurile din casa noastră scoase la mezat<br />
Pentru cuvertură şi pentru pat<br />
Mulţumescu -Ţi, Doamne, pentru binecuvîntarea Ta<br />
Pentru lumina zilei pentru înserare<br />
Pentru stelele care împodobesc noaptea<br />
Pentru privirea lunii îndrăgostite<br />
Pentru copiii care fluieră la lună<br />
Pentru toate Doamne, pentru toate<br />
La fel şi pentru neajunsurile fiecărei zile<br />
Mai ales pentru iubita mea, Doamne<br />
Pentru îmbrăţişările şi sărutările ei<br />
Pentru parfumul ei asemenea dimineţii<br />
Pentru carnea ei pentru părul ei îţi mulţumesc<br />
Doamne şi te rog nu te mînia<br />
Pentru că tu nu eşti cel care ceva ne-ar interzice<br />
Dacă vrei priveşte în trecut<br />
Pentru a-l înţelege pe cel care soseşte<br />
Doamne, doar o favoare îţi mai cer: nu<br />
ne vorbi despre nelinişti.<br />
65
MOLDOVA<br />
Nicolae<br />
Dabija<br />
S-a născut la 15 iulie 1948, în comuna Codreni din Republica Moldova. În<br />
1972 a absolvit Universitatea de Stat din Chişinău. Din 1986 este redactor şef al<br />
săptămânalului „Literatură şi Artă”, publicaţie a Uniunii Scriitorilor, preşedinte al<br />
Forumului Democrat al Românilor din Republica Moldova şi al Asociaţiei Oamenilor<br />
de ştiinţă, Cultură şi Artă. A primit titlul de „Om emerit” al Republicii Moldova şi<br />
medalia „Dimitrie Cantemir”, cea mai importantă distincţie a Academiei de Ştiinţe.<br />
Este membru de onoare al Academiei Române (2003), membru corespondent<br />
al Academiei de Ştiinţe din Chişinău (2012), membru de onoare al Academiei<br />
Internaţionale “Mihai Eminescu” (2013) şi Cavaler al Ordinului “Steaua Romniei”.<br />
Poezia sa a fost tradusă în italiană, franceză, engleză, sârbă, macedoneană,<br />
portugheză etc, fiind recompensată cu diverse premii naţionale şi internaţionale.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Ochiul al treilea (1975)<br />
Apă neîncepută (1980)<br />
Zugravul anonim (1985)<br />
Mierla domesticită (1992)<br />
Dreptul la eroare (1993)<br />
Lacrima care vede (1994)<br />
Oul de piatră (1995)<br />
Între dragoste şi moarte (1998)<br />
Aşchii de stele (2002)<br />
Fulger înrouat (2005)<br />
101 poeme (2009)<br />
Așchii de stele (2011)<br />
Poeme pentru totdeauna (2011)<br />
Făclia credinței. Mesaje din Basarabia<br />
(2012)<br />
Nu vă îndrăgostiți primăvara! (2012)<br />
Psalmi de dragoste (2013)<br />
Tăceri tălmăcite-n cuvinte (2014)<br />
Reparatorul de vise (2016)<br />
Te blestem să te îndrăgostești de mine<br />
(2017)<br />
67
Ca şi cum<br />
Ca şi cum ai deschide geamul cu respirarea.<br />
Ca şi cum rugul ar plânge cu fum<br />
Şi ramul cu floarea.<br />
Ca şi cum.<br />
Ca şi cum ar ninge cu fluturi<br />
Peste ruguri şi-acestea s-ar stinge.<br />
Ca şi cum n-ai putea să te bucuri<br />
Decât atunci când ai plânge.<br />
Ca şi cum steaua ce-abia se mai ţine<br />
Ar evapora marea în care cădea.<br />
Ca şi cum ţi-ar fi dor de mine<br />
Abia după ce m-ai uita.<br />
Ca şi cum cele bucoavne ar fi<br />
Pline cu triste gângănii.<br />
Şi pe cer, ca şi cum, ai citi<br />
Urme de reni şi de sănii.<br />
Ca şi cum zările, toate, ar foşni<br />
Și ploaia s-ar umple cu fum.<br />
Ca şi cum m-ai iubi, ca şi cum te-aş iubi.<br />
Ca şi cum, ca şi cum...<br />
68
Mi-i teamă de o carte<br />
Mi-i teamă de o carte (o văd ades şi-n vis)<br />
pe care aş deschide-o-nfrigurat<br />
şi-n paginile ei aş da de-odat...<br />
de toate versurile pe care incâ nu le-am scris.<br />
De care sufletul mi-i însă, îmbibat:<br />
precum de apă un burete;<br />
şi solie - din partea lor - mi-i orice vis curat,<br />
şi mi-i devreme ora cea tîrzie.<br />
Parcă mă văd citind - în acea carte<br />
doar pîn’la mijloc orice poezie,<br />
ştiind ce-i scris, de-odata, mai departe,<br />
cum dintr-un rând poemu-ntreg învie.<br />
Şi ochii-ar luneca, pustii de gînduri -<br />
ca peste un destin ce se amînă -<br />
peste acele, dragi şi sfinte, rînduri,<br />
precum transcrise de-o străină mînă.<br />
Nescrise foi se vor sălbătici-n sertare;<br />
şi în amurguri vechi, cu iz amar, -<br />
eu cartea ceea-aş răsfoi-o, arare;<br />
ca pe-osânditul propriul meu dosar.<br />
69
Zidul<br />
Desenez o fereastră în zid,<br />
în zidul surd, ca o moarte,<br />
şi mă prefac c-o deschid<br />
şi privesc pân-departe.<br />
Doamne, ce sfinte peisaje<br />
dat mi-i să văd uneori:<br />
ce arbori cresc pe blindaje,<br />
sau pe tranşee ce flori!<br />
Soarele şade în ierbi încâlcit,<br />
pământu-i de spice mai greu;<br />
şi aproape că sunt fericit<br />
în faţa peretelui meu.<br />
...Desenez o fereastră-n zid, şi<br />
se cască-o spărtură: în ea<br />
m-aş teme să cad de n-aş fi<br />
legat ca un lanţ de podea.<br />
70
Cântecul<br />
Atât de trist cânta o goarnă<br />
că începu să ningă-afară.<br />
Mi se părea că-n lume-i iarnă.<br />
Mi se părea că-n lume-i vară.<br />
Scriam cuvintele pe ceaţă.<br />
Mi se părea că-n orice frază<br />
se face, tainic, dimineaţă.<br />
Mi se părea că se-nserează.<br />
Şi cântecul – ca o ninsoare<br />
cădea solemn peste pământ,<br />
iar şesul învăţa să zboare.<br />
Mi se părea că nu mai sunt.<br />
Mi se părea că e devreme.<br />
Mi se părea că e târziu.<br />
Mi se părea c-am fost în vreme.<br />
Mi se părea c-am să mai fiu.<br />
71
Ceriște<br />
Mut într-un vers – această zare<br />
şi-această cerişte albastră:<br />
de parcă aş muta o floare<br />
dintr-o câmpie într-o glastră.<br />
Cu pomii-aceştia te iubesc,<br />
cu-această mare numai spume...<br />
Din ocna-n care mă găsesc,<br />
mă uit cu ochii tăi la lume.<br />
Of, doru-acesta ca o vină<br />
ce face să se-oprească neaua –<br />
parcă-i un nour de lumină<br />
ce şi-a pierdut prin ceruri steaua.<br />
72
FRANȚA<br />
Chantal<br />
Danjou<br />
Autoare a treizeci de cărți (poezie, eseuri, proză), critic literar, membru al<br />
colegiului editorial Editions Inks Vives, administrator la SGDL, trăiește și lucrează<br />
astăzi în Var după o lungă ședere pariziană.<br />
Doctor în Litere la Universitatea Sorbona IV din Paris (Despre proza lui<br />
Colette și Katherine Mansfield). A fost profesor mai mulți ani, în prezent lucrează în<br />
institute universitare de pregătire a cadrelor didactice (îndrumări de memorii, cursuri<br />
de poezie și concepții contemporane, proiecte privind lectura și experiența poetică).<br />
Din 1989, a fost implicată în promovarea poeziei contemporane împreună<br />
cu asociația pe care a fondat-o, La Roue Traversière: prezentarea autorilor; mese<br />
rotunde cu editorii de poezie; interdisciplinaritatea artistică; poetul și traducătorul<br />
său; programe radio.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
La Cendrifère (1980)<br />
Terres Bleues (1998)<br />
Éloge d’une absence verte (2002)<br />
Malgré le bleu (2005)<br />
Blanc aux murs rouges (2009)<br />
Les Amants de glaise (2009)<br />
Pension des oracles à l’auvent de bambou (2011)<br />
L’oreille coupée (2012)<br />
Les Cueilleurs de pommes (2015)<br />
L’ancêtre sans visage (2016)<br />
73
Strigăt<br />
Un corp. Interconectat. Un alt corp. Corpuri și corpuri. Orașele<br />
ortodoxe sunt la fel. Sunt pline de lumini. Pline de nisip. Chiar și prin<br />
obloanele închise. Febră mare în dormitoare. Căi pudrate prin peisaje.<br />
Cu păduri de eucalipt. Cu grădini roșii și albe. Cu exotisme. Tăcerea,<br />
dar pentru strigătul de plecări.
Albastru<br />
De la întâlnirea de dragoste. De la liliacii albi. De la mimozele din<br />
februarie. Întotdeauna un corp. Mai mult ca o linie. Est-Vest se<br />
intersectează. Tabel de orientare. Spatele lui întins. Vocea lui în piatră.<br />
Umbra-i ascuțită. Și lumina zilei. Pocnituri. Își aruncă albastrul cruțat.<br />
75
Dungile<br />
Se șterge un pic mai mult. Corp. Chiar a vrut. Deschis. Păsări pe el.<br />
Săturați cuiburile. În ochi infinit. Și în paroxismul gurii din gură. Orbire.<br />
Linii negre. Greacă verde. Merge in jos. Sienna. Culori precum<br />
insulele. Și insulele. Unul în spatele celuilalt. Ingenuitatea de atunci.<br />
Decolorare<br />
76
Scenariu<br />
Dincolo de cadavre. Dincolo de plăcere. Pe drumul ofițerului vamal.<br />
Cu vedere la mare. Este acolo. Atât de multe corpuri deja. Unul<br />
unul cu celălalt. Formând o movilă acoperită cu nisip și șist. Peisaj<br />
activ activ. Copacii înalți. Guiţat. Păsările marine se învârteau. Istoria<br />
care se înmulțește. Mormântul de masă care coboară gălețile. Utopia<br />
uitării. De dragoste. Oftat în îmbrățișare. Plaja și pareo. Peisaj pentru<br />
înălbire. Viteza ultimului sezon. Ramură cu flori. Congelare. Și scurt<br />
77
Lumina zilei/ umbră<br />
Numai pe stânga. Pomi de conifere. Miros puternic. Trageți deasupra<br />
golului. Reflecțiile fac apa să crească. Și aceste conuri de pin. Suspendat.<br />
Dans. Dans. Viaţă. Viaţă. Slăbiciune scurtă. Laconic. Ca niște<br />
focuri de armă. A asculta. Această strălucire. Fructe căzute. Corp<br />
Woody. Frenezie. Corp. Alt corp. Organisme. Un pic de pasăre. Și de<br />
umbră. Și din cuplu. Și lumina zilei<br />
78
ROMÂNIA<br />
Ion<br />
Deaconescu<br />
S-a născut în 7 martie 1947, în Târgu Logrești, județul Gorj.<br />
Poet, prozator și traducător. În 1983, obține doctoratul în filologie, cu teza<br />
Proza română și iugoslavă în context european. Lucrează ca profesor de gimnaziu<br />
(1968-1977), asistent la Universitatea din Craiova (din 1977), unde parcurge toate<br />
treptele ierarhice ale carierei didactice, devenind profesor în 1997.<br />
Între anii 1984 și 1990 a fost lector de limbă, cultură și civilizație română la<br />
Universitățile din Skopje, Novi Sad și Belgrad.<br />
Membru al Academiei de Științe a Moldovei, al Academiei Europene de<br />
Științe și Arte din Salzburg, al Acadmiei Europene de Științe, Arte și Litere din Paris.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Aparat de fotografiat sufletul (1981)<br />
Vasul de brumă (1985)<br />
Eternitatea clipei (1986)<br />
Gramatica întâmplării (1991)<br />
Retorica oglinzii (1995)<br />
Grădina din pustiu (1997)<br />
Rana întunericului (1998)<br />
Veac de crivăţ (1999)<br />
Sărbătoarea pierderii (2001)<br />
Poeme (2001)<br />
Ecou inutil (2002)<br />
20 de poeme (2006)<br />
Aripi de lumină (2009)<br />
Osândirea poetului (2011)<br />
Lacrima viitoare (2013)<br />
79
Capela Sixtină<br />
De-o vreme ochii nu mai văd<br />
Dincolo de ochi,<br />
Mâinile au uitat strângerea de mână,<br />
Gura s-a încleştat de teama<br />
Vorbei următoare.<br />
Ridic mâna stângă<br />
Şi cea dreaptă o înfruntă,<br />
Buzele obosite nu se mai ating,<br />
Tâmpla nu se mai apropie<br />
De altă tâmplă,<br />
Printre degete curge ceaţă deasă,<br />
În timp ce noi, uimiţi<br />
Ne uităm unul la celălalt,<br />
Ca şi cum ne-am găsi<br />
Într-o altă capelă sixtină,<br />
Pictată cu ochii închişi.<br />
80
Poate…<br />
Nu-ţi fie teamă, ascultă-mi vorbele,<br />
Nu pe scări de mătase<br />
Îţi coboară în suflet fericirea,<br />
Ci săpând adânc trepte şi cărări<br />
Peste râurile vechi mustind încă<br />
A sânge de înger învins.<br />
Ochiul se-îneacă în gol<br />
Şi priveşte îndărătul său<br />
Ca şi când necunoscutul s-ar vrea descoperit<br />
De mângâierea privirii împlinite.<br />
Splendida fericire de care-ţi vorbesc<br />
E poate ca o furtună<br />
Într-o duminică, pe malul mării<br />
Ori un deşert în care un strop de apă<br />
Se uimeşte de atâta noroc.<br />
Te rog, înţelege,<br />
Cu cât îţi vorbesc mai mult de fericire<br />
Cu atât există mai puţin,<br />
Rămânând din ea doar o şoaptă,<br />
Un murmur, o pasăre rătăcită<br />
Şi nevolnică prin anotimpuri<br />
Fără viitor.<br />
81
Copaci ca niște oameni de zăpadă<br />
Cândva oamenii au avut aripi<br />
Şi zburau dincolo de nori,<br />
Jucându-se cu îngerii izgoniţi<br />
De Dumnezeu,<br />
În clipele lui de odihnă şi linişte.<br />
Odată oamenii au fost peşti,<br />
Înotând înspre izvoare,<br />
În labirintul albastru al tăcerii.<br />
Acum noi nu mai avem aripi,<br />
Nu mai suntem nici peşti,<br />
Am devenit copaci defrunziţi,<br />
Ocoliţi şi de păsări obosite,<br />
Copaci ca nişte oameni de zăpadă.<br />
82
Există cu adevărat<br />
Ea este, există cu adevărat...<br />
Simplă ca un foc de stele pe cerul verii,<br />
O simţi cum se năpusteşte sălbatecă<br />
Asupra ta.<br />
Altădată, calmă, îţi mângâia obrajii<br />
Şi rănile încrederii<br />
După ce cheful vânătorilor a încetat<br />
Iar prada zace uitată, aproape ignorată.<br />
Ea este.<br />
Există cu adevărat.<br />
Schimbă liniştea<br />
Şi surpă podul peste care trece curcubeul,<br />
Inima vocii palpită într-o incertă speranţă<br />
Şi însăşi tăcerea strigă într-o limbă<br />
Demnă şi profundă.<br />
Peste câmpia transparentă a viselor,<br />
Ea şi umbra au greşit anotimpul.<br />
Dar este. Există cu adevărat.<br />
83
Vestea cea mare<br />
Păduri de altădată de fag și stejar<br />
Cu frunze pe jumătate ofilite<br />
Călătoresc prin noapte dezlegând<br />
Taine și semne de pe fruntea<br />
Vremii prea grăbite.<br />
Și păsări cu aripi frânte<br />
Cad în fântâni părăsite<br />
Ca un blestem ori jertfă<br />
Dincolo de capătul zborului<br />
Doar de tine înțeles cândva.<br />
Păsări obosite<br />
Zburând chiar din inima mea<br />
Înecată în sânge și-n lacrimă<br />
Să-ți aducă doar ție<br />
Vestea cea mare.<br />
84
BELGIA<br />
Germain<br />
Droogenbroodt<br />
S-a născut la 11 septembrie 1944 în Rolbegem (Belgia, zona flamandă). Este<br />
fondatorul editurii Point. A tradus poezie germană, engleză, franceză, spaniolă din<br />
creaţia unor importanţi autori: Berthold Brecht, Miguel Hernandez, Francisco Brines,<br />
José Angel Valente etc. Este iniţiatorul şi coordonatorul Festivalului Internaţional de<br />
poezie „Costa Poetica“ din Spania.<br />
În anul 2008 a fost numit Secretar General al WAAC (World Academy of Arts<br />
and Culture). Tot din 2008, conduce Fundaţia Culturală Ithaca, cu reprezentanţe în<br />
China, Taiwan, SUA, Mongolia.<br />
În semn de recunoaştere a prodigioasei sale activităţi de poet şi traducător,<br />
Germain Droogenbroodt a primit titlul de Doctor Honoris Causa în literatură<br />
(Egipt) şi a fost distins cu Premiul „Pegasus“ al Academiei Mongole de Cultură şi Poezie,<br />
Premiul „Pieter Geert Buckinxprijs“ (Belgia, 1993), „37 Premio de Poesia Juan Alcaide“<br />
(Spania, 2008).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Veertig aan de wand (1984)<br />
Cuarenta en la pared (1984)<br />
Absence palpable (1993)<br />
Meditations au lac de Como (1995)<br />
Vingt-cinq et deux poemes d’amour<br />
(1997)<br />
Entre el silencio de tus labios (1998)<br />
La Voie (1999)<br />
Scrisul din oglindă (2002)<br />
Drumul (2004)<br />
Contre lumière (2004)<br />
Dans le courrant du temps.<br />
Meditations aux Himalayas (2008)<br />
Lumière des ombres (2012)<br />
În fluviul timpului -<br />
Meditații în Himalaya (2015)<br />
85
Timp de toamnă<br />
E toamnă<br />
fină ca melancolia cade ploaia<br />
trăiești încă<br />
un pic mai sărac<br />
precum copacii despuindu-se<br />
o idee mai aerisiți<br />
zi după zi mai strâmtă<br />
pânza de păianjen<br />
zi de zi mai scurt<br />
- timpul.<br />
Te duci un pic din viață.<br />
José Ángel Valiente<br />
86
Acvila<br />
Corbii zboară în stoluri<br />
acvila zboară solitar.<br />
Luchino Visconti<br />
Atât de aproape de cer<br />
zboară acvila<br />
singură<br />
ca un poet<br />
răbdător așteptând<br />
sosirea cuvântului<br />
până când pana, în sfârșit,<br />
zgârie câteva linii<br />
îndoindu-se încă<br />
de rostul<br />
de zădărnicia<br />
spunerii prin cuvinte.<br />
87
Cu gândul la Heraclit<br />
Totul curge...<br />
Heraclit<br />
Apă<br />
vorbește-mi<br />
spune-mi alte cuvinte<br />
nu din cele deja trecute<br />
nu-mi da vorbe de demult<br />
dar imprimă-le în apă<br />
ca să rămână veșnic<br />
- unite<br />
cu apa<br />
cu toată apa.<br />
88
Infinit al finitului, finit al infinitătii<br />
Fără-ncetare<br />
asemeni omului<br />
se scurge râul înspre dincolo<br />
întâlni-va oare<br />
în împreunarea apelor<br />
odihnă și pace<br />
în infinitatea mării?<br />
găsi-va omul<br />
- asemeni râului –<br />
infinitatea<br />
de dincolo de finit?<br />
89
Întrebare<br />
E acesta<br />
- așa palpabil –<br />
încă vântul<br />
sau e a nopții răcoare<br />
cu suflul ei înghețat?<br />
Nimic<br />
nici măcar amintirea<br />
n-aduce consolare<br />
sau adăpost<br />
de ploaie<br />
de timpul<br />
ce cu degete nodurose<br />
bate-n geamuri<br />
și prin faliile prezentului<br />
insistă atâta<br />
pătrunzând.<br />
90
SERBIA<br />
Milutin<br />
Đuričković<br />
Scriitor, romancier, eseist, jurnalist.<br />
A absolvit Facultatea de Filologie Sârbă la Universitatea din Priština și ulterior<br />
masteratul. A susținut doctoratul la Facultatea de Filosofie din Sarajevo.<br />
Este laureat al unor premii literare naționale și internaționale.<br />
În prezent este profesor la Colegiul de Studii Profesionale pentru Educație din<br />
Aleksinac. Membru al Asociației Scriitorilor din Serbia și al Asociației Jurnaliștilor.<br />
Poeziile sale au traduse în 22 de limbi.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Hilandarski pečat (1992)<br />
Ja ću biti grof (1998)<br />
Sedma strana sveta (koautor) (2010)<br />
Kako su rasli blizanci (2011)<br />
Kakav otac, takvi blizanci (2012)<br />
Blizanci i porodični cirkus (2014)<br />
Ja te volim, a ti kako hoćeš (2016)<br />
91
Orașul natal<br />
Acolo este Marea Elenă care ne ascultă;<br />
Pescăruși, țărmuri,<br />
vapoare, cronici.<br />
Orașul meu natal este<br />
doar o poveste<br />
în liniștea secolelor.<br />
Un bătrân măslin<br />
mi-a spus.<br />
92
Libertate<br />
Tu, întotdeauna<br />
privești cerul<br />
plin de păsări.<br />
Tu, nu simți<br />
fluxul timpului<br />
dar cunoști<br />
toate drumurile vechi.<br />
Tu trebuie să fii<br />
un vagabond.<br />
Ramura de măslin<br />
pe care ți-o aduc,<br />
este un simbol al păcii<br />
și al libertății…<br />
93
Pomenire<br />
Zăpada<br />
Cade pe pat<br />
Apa susură.<br />
O zi<br />
Ca oricare alta.<br />
Înflăcărată rapsodie.<br />
Tăcere nemaipomenită.<br />
Vânturile ușoare din nord suflă.<br />
In timp ce<br />
Așteptându-o,<br />
Cineva îmi trece<br />
Pragul.<br />
94
Umbră<br />
O poezie este ca o durere, nocturnă.<br />
Este o rugăciune în timp de urgență.<br />
Noaptea își întinde mantia.<br />
Toamna urlă pe drumuri.<br />
Ești calificat în tăcere din nou.<br />
Aparițiile luminoase ard.<br />
Nimic nu mai este așa cum trebuia să fie<br />
Mai ales timpul<br />
Zăpada s-a topit ieri.<br />
Pendulul vechi ticăie<br />
O pânză se estompează ca o umbră.<br />
Dar, inima bate, bate ...<br />
95
Haiku<br />
1.<br />
O groapă de bambus<br />
Și un cântec de noapte.<br />
Fujiyama.<br />
2.<br />
Astăzi este sărbătoare,<br />
Cireșii înfloriți<br />
Înapoi acasă.<br />
3.<br />
Ce vedere!<br />
Zăpada timpurie -<br />
Pe Muntele Fuji.<br />
4.<br />
Un muncitor obosit<br />
În câmpul de orez<br />
Așteptând ploaia.<br />
5.<br />
Drumul spre tine<br />
Este plin de stuf și<br />
Frunze umede.<br />
6.<br />
Lumina lunii.<br />
Gâștele sălbatice plâng.<br />
Un câmp sub zăpadă.<br />
96
7.<br />
Mă bucur de<br />
Mirosul și albeața<br />
Florilor de cireș.<br />
8.<br />
Fulgule,<br />
Tu ești singurul meu prieten<br />
În această noapte cu zăpadă.<br />
9.<br />
Ce trist<br />
Este bătrânul copac<br />
După ploaie.<br />
10.<br />
Nu, nu e lenjerie.<br />
Râul limpede poartă<br />
Frunze de toamnă.<br />
97
ROMÂNIA<br />
Mihai<br />
Firică<br />
S-a născut la 26 iulie 1970 în Craiova. A studiat literele, istoria și dreptul,<br />
având o specializare post-universitară în managementul relațiilor internaționale.<br />
A urmat mai multe cursuri și stagii de pregătire în jurnalism organizate de CJI în<br />
România, Bulgaria și Croația.<br />
Cunoscut jurnalist de presă scrisă și televiziune, a înființat mai multe cotidiane<br />
și publicații de cultură, publicul cunoscându-l mai ales ca realizator de talk-showuri<br />
de teleziviune. A debutat ca poet în revista „Ramuri” în 1989, a colaborat cu cele mai<br />
importante publicații de cultură din România iar poeziile i-au fost traduse în engleză,<br />
franceză, maghiară, japoneză și bulgară. Este membru al Uniunii Scriitorilor din<br />
România – Filiala Oltenia din 1997. Pentru volumul Biografie sumară (1996) a primit<br />
Premiul pentru debut în poezie al Academiei Internaționale „Mihai Eminescu”. Cel<br />
de-al doilea volum de poezie Limba șarpelui călător (1997) a primit Premiul „Marin<br />
Sorescu” și Premiul de poezie al Uniunii Scriitorilor din România – Filiala Craiova.<br />
Pentru activitatea literară și jurnalistică a fost distins cu mai multe premii<br />
acordate de reviste de prestigiu din România. În 2011, Casa Regală a României i-a<br />
acordat „Medalia Regele Mihai I pentru loialitate”.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Biografie sumară (1996)<br />
Limba şarpelui călător (1997)<br />
Insectarul cu molii (2004)<br />
Limba şarpelui călător /<br />
The Tongue of the Wandering Serpent<br />
– ediţie bilingvă (2006)<br />
Dinastia ticăloşilor (2010)<br />
Ultimele zile şi viaţa de după (2017)<br />
99
Tu zâmbești doar seara<br />
Tu zâmbești doar seara.<br />
Pereți de ceară absorb rugăciunea,<br />
pe coji de nucă stau de vorbă cu Dumnezeu,<br />
silabisesc în șoaptă, mângâi cuvintele.<br />
Sfinții îmi erau prieteni înainte de a fi sus-puși,<br />
lângă El să-i fie de folos la o adică<br />
- îmi deveniseră inutili oricum.<br />
Poate că unii vor reveni prin decădere,<br />
se vor ascunde printre rădăcini<br />
tânjind după lumină.<br />
Din orașul răsturnat cad sori.<br />
Inima ta e un animal cald ghemuit în brațele mele,<br />
noaptea e rece, are stele rotunde și palide,<br />
se desface în zeci de petale dimineața<br />
când nu ne mai știm numele<br />
și de ce, de când și ale cui sunt toate aceste fotografii<br />
din care ne privesc străini.<br />
Înot într-o puzderie de cioburi strălucitoare<br />
- o pasăre care ne acoperă cu aripile întinse<br />
ne lovește cu clonțul de aur –<br />
nu-ți vei aminti numele meu<br />
când vei privi fotografia decolorată și îngălbenită.<br />
Asta se întâmplă când femeile tinere își taie părul<br />
și-l poartă vântul de colo până colo.<br />
100
Acolo unde nu te găsesc<br />
M-am trezit mort.<br />
Asta mi se întâmplă de fiecare dată când nu te găsesc lângă mine.<br />
Nu mă vei crede,<br />
privind în urma ochiului scurs și tot îmi pare firesc<br />
- o rană golită de carnea albastră.<br />
Și dacă n-am avut norocul să mă sting de tânăr,<br />
să mă reaprind din dragoste de tine și tot așa, cu carnea arzând,<br />
toate orele mi-au rămas înfipte adânc în creier,<br />
litere care ustură ca fierul încins.<br />
În măruntaie, viitorul citit în viscere de femei ascunse în focul negru.<br />
Împachetez visul de insectă<br />
în mii de gesturi cu care vreau să te surprind.<br />
Mi-am văzut trupul plutind și zburam paralel lângă mine,<br />
un eu dublu. M-am întrebat dacă altcineva ne privește.<br />
Cine Dumnezeu știe câți suntem pe lumea asta,<br />
câți rămânem și câți ajungem la capăt.<br />
Dansator pe sârmă la ultimul pas,<br />
călător în neant.<br />
Cad în vid.<br />
Totul în jur e de revizuit,<br />
nu-mi vine ușor să vorbesc și să rescriu.<br />
Cad și nu mai vreau să visez că mă ridic.<br />
101
Ghetoul roz<br />
Am râs, mi-am înfipt mâinile în pământul uscat,<br />
tunelul aproape că mă înghițise –<br />
cum să nu-ți faci chip cioplit și<br />
să te vinzi cât carnea ți-e proaspătă?<br />
Oameni fără umbră te vor prețui mai mult decât banii lipiți pe frunte,<br />
tăcerea ta o vor coborî în mormântul cu gratii.<br />
Hai în vagon, mi-au strigat,<br />
pe lângă gardul de sârmă ghimpată tiptil-tiptil<br />
braț la braț cu morții,<br />
aliniați în uitare,<br />
furișați din istorie dincolo de ziduri.<br />
Nu mi s-au mai potrivit pantofii de copil,<br />
vântul m-a așternut pe o pajiște mereu verde –<br />
de acolo se vede orizontul,<br />
tărâmul visat din care vin nori de vată de zahăr –<br />
nu-i pot atinge decât în serile în care adorm cu gândul la mama.<br />
Tata ar fi trebuit să fie acolo sus,<br />
un zeu izgonit din toamnă<br />
de adierea trimisă de aripa fluturelui cap de mort.<br />
Rămân pentru o clipă în urmă<br />
și nu te regăsesc.<br />
Noduri de fum tăiate cu ultima privire.<br />
102
Povești pentru copiii neascultători<br />
Intru și ies zâmbind,<br />
străbat de la un capăt la altul marea care nu iartă.<br />
Mi-au dat pastilele lor doamnele fără chip –<br />
ești fratele nostru de aici și de dincolo –<br />
ne-am crestat pe mâini și pe picioare,<br />
sprea sfârșitul zilei am găsit și seringile.<br />
Câinele Iuda își dăduse sfârșitul fără noi,<br />
fără alcool și litere rotunjite vor fi viețile noastre,<br />
umbre destrămate fără somn.<br />
N-ar strica să mai stau pe acasă,<br />
să aștept lipit de zid și să ascult ceasul mâncat de rugină,<br />
să aud cum se scorojesc amintirile pe chipurile bătrâne.<br />
(vai doamna ofilia mortul dumneavoastră pare mai mult viu<br />
cu siguranță tandrețea are un preț și pălăria vă prinde și<br />
culoarea și modelul vai dar și geturile probabil v-a iubit<br />
până în ultimul ceas)<br />
Până ne vom despărți<br />
cioplesc jurnalul cu briceagul său tocit.<br />
Adio și la revedere, aud voci,<br />
cuvinte precum sticla pisată mărunt.<br />
Și secundarul s-a blocat, dar nu se știe niciodată, stimată doamnă.<br />
Adio, nu nu, mai bine la revedere!<br />
103
Undeva în întuneric<br />
Undeva în întuneric mă văd,<br />
cel care așteaptă cu zeflemeaua pe față,<br />
cu un zâmbet amar în colțul gurii.<br />
Crizantema de cenușă și casa ferecată,<br />
un tablou atârnat răsturnat.<br />
O zi cât mai lungă mi-am urat,<br />
am regretat că nu l-am oprit să-l strâng în brațe,<br />
să mi-l lipesc de piept, să ne sincronizăm bătăile inimilor.<br />
Muma pădurii se joacă -<br />
găsirea locului e o artă<br />
ca misiunea de a supraviețui între prieteni și mese rotunde,<br />
plecări de acasă niciunde și reîntoarceri cât mai târzii.<br />
Lacrimă după lacrimă – dar încă respir.<br />
Și dacă voi fi stană de piatră viața întreagă<br />
și dacă nici anii prea mulți nu-mi vor ajunge,<br />
tot stăruitor ca lacrima pe obrazul unui copil rătăcit<br />
am să te aștept.<br />
104
COLUMBIA<br />
Annabell<br />
Manjarrés<br />
Freyle<br />
Poetă, prozatoare și jurnalistă.<br />
În 2016 a participat la Festivalul Internațional de Poezie de la Medellín, iar în<br />
2017 la Festivalul Internațional de Poezie Nazim Hikmet din Istanbul, Turcia.<br />
A obținut premiul internațional de poezie „Voces nuevas“, acordat de de<br />
Ediciones Torremozas, Madrid, Spania, <strong>2018</strong>.<br />
Poeziile sale au fost traduse în engleză, catalană, franceză, italiană și turcă și au<br />
apărut în diferite antologii naționale și internaționale.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Oglinda lunii albe (2010)<br />
Pictura unei femei hărțuită de timp (2013)<br />
Animale nevertebrate (2017)<br />
Un oraș ca Saturn (<strong>2018</strong>).<br />
105
Poate o pasăre mă sfâșie<br />
Prefer o pasăre care mă sfâșie<br />
Mâini bătătorite ce îmi modelează trupul.<br />
Poate o pasăre să mă sfâșie până sângerez,<br />
și să văd râul violet care circulă<br />
cu mine.<br />
Fie ca ghearele să fie la fel de clare ca și cristalul<br />
un țipăt<br />
și poate adâncimile ochilor săi<br />
posedă misterul creației.<br />
Poate o pasăre cu pene negre și reflecții violete<br />
Mă sfâșie<br />
Să rimeze forma cu originalul<br />
În aceste adâncime neumplute.<br />
106
Femeia albină<br />
Sunt aici pentru că am fost plătită<br />
Acum merit alte dansuri<br />
Un ciclu al lunilor noi.<br />
Am venit pentru recolta de-acum a tamarinilor,<br />
pentru fluorescența care împuținează profilul stelelor.<br />
Am chemat aceste dansuri, m-am rugat.<br />
Eu aparțin semințelor de floarea-soarelui din iarnă,<br />
familiei orezului, fructelor mango,<br />
tribului care a înmulțit ramurile copacilor Mamon.<br />
Am plătit lui Saturn<br />
pentru toate crimele mele naive<br />
și am învățat de la triburi,<br />
o tăcere caldă în casa lor hexagonală.<br />
M-am predat râului<br />
eroarea vechii mele imagini<br />
și tristețea matură<br />
din pântecele mamei.<br />
Merit alt fruct,<br />
copiii din pământuri mai puțin roditoare<br />
Munții aveau dreptate<br />
să fie urcați<br />
Prin sacrificiu.<br />
107
Femeia albină și-a sacrificat veninul<br />
În delicatele și periculoasele locuri.<br />
A dat totul.<br />
A distrus aerul cu otravă<br />
unde parfumurile au înflorit.<br />
108
Mi-am pierdut cuvintele…<br />
Mi-am pierdut cuvintele<br />
Nu le mai agăț de pumnii mei.<br />
M-au părăsit în timpul unei dureri<br />
Și a unui creier lipsit de lagune verzi.<br />
Cum pot traduce corect?<br />
Cu ce pot apăra fericirea când<br />
poeziile triste abundă?<br />
Cum pot numi indignare?<br />
Unde sunt cuvintele când supriza<br />
Îmi aduce văi spațioase, alegorii de libertate,<br />
și pământ negru pentru a semăna încăpățânarea mea?<br />
Aș putea să-mi enumăr obsesiile?<br />
Unde este cuvântul în spaniolă<br />
care se află la granița cuvântului „imposibil“?<br />
Este cuvântul „vis” cheia, ușa, fereastra<br />
Cuvintele sunt pielea în care descoperiți somnul?<br />
De ce au plecat la atingerea mea?<br />
Această paralizie nu înseamnă a fi capabili să le folosească.<br />
Sunt acolo, vorbind peste tot, violați,<br />
îngropați în manuale tehnice, în cele mai recente cărți,<br />
sau într-o înmormântare în Sufi.<br />
De ce nu pot să le țin minte, în ochii mei, în părul meu<br />
vorbind cu mine în mod constant în timp ce dorm?<br />
Cuvintele m-au părăsit în timpul numeroaselor exiluri,<br />
ele mă abandonează și plâng.<br />
Le implor,<br />
Implor, lovindu-mi capul.<br />
Mă învinovățeam ca o victimă nesigură de tragedia ei:<br />
Mă învinovățesc pentru că am uitat.<br />
109
Femeia în afara muncii<br />
Picăturile de ploaie de ieri cad din copaci.<br />
Așezată pe o bancă am auzit păsările<br />
o conversație străină.<br />
Ia-ți un serviciu, spune ajutorul meu, colegii, purtători de cravată:<br />
Nu tot ce are gheare zboară, le răspund.<br />
Norii din Santa Maria se ascund de soare în Scorpio<br />
În timp ce luna este o impostoare:<br />
noaptea cu un ochi, privire de feline.<br />
Pene de înger nefericit încrețesc spatele meu:<br />
ei ar trebui să știe despre ticăloșia stângace a acestor vremuri.<br />
Eu tot aștept ajutorul, fără suferință.<br />
Nicotina a promis să calmeze imaginația,<br />
zorile nedigerabile.<br />
Am iertat cerul pentru că ascundea curajul de noiembrie,<br />
Mi-am ridicat mâna împotriva oricărui semn de autoritate.<br />
Pentru a absorbi fericirea vântului<br />
căscarea nu este suficientă:<br />
este mai cinstit să credem în motivațiile aerului,<br />
în ziarul care levitează pe Twentieth Street,<br />
în dansul într-o piață istorică.<br />
Câștig dublu pentru a sări peste apa din canal,<br />
Câștig timpul<br />
numerele de pe ID-ul meu ca un bilet de loterie.<br />
Acest oraș ce neagă<br />
jocurile mele urgente și necinstite.<br />
110
Pamflet împotriva pisicilor<br />
Când ultimul autobuz se întoarce în stație și copacii dorm în frunze.<br />
Atunci când străzile se întunecă și se aude urletul la capătul drumului.<br />
Când ultimul vagabond abandonează colțul și ecourile cântă,<br />
pisicile ies.<br />
Pisicile ies pentru că au învățat să se ascundă de mâini în spatele<br />
pietrelor. Pentru că s-au prins de faptul că evadarea în timp le permite<br />
să se întoarcă în lumea plăcerii, pe care mai târziu o mușcă neelegant.<br />
Ele știu că este mai bine să pretindă a fi animale de companie decât<br />
animale de oraș, folosindu-se de aura lor de mulțumire pentru a înșela<br />
oamenii care le iubesc atât de mult.<br />
Pisicile comune sau faraonice, pisicile Nubian sau Aryan, pisicile<br />
persane și acelea de pe piață: toate știu că ele au o singură șansă să fie<br />
pisici și fac din acest privilegiu un regat al lenei.<br />
Așa că au învățat să vândă mituri autentice. L-au făcut pe Neruda să<br />
creadă că sunt fidele propriei ficțiuni, de la cap până la coadă.<br />
Pisicile ies pentru că își acoperă teama de moarte cu măști de junglă.<br />
În spatele privirii disprețuitoare pe care-l acordă câinilor, gelozia lor<br />
este vie: nu vor fi niciodată în siguranță.<br />
Viața este un abis care le ispitește, ele cad. Ele iubesc așa cum se tem:<br />
o astfel de dualitate este ca o balama dură pentru a linge. Ele nu ling<br />
fețe, dar amenință.<br />
Nu știm mai bine decât să ne rugăm pentru iubire, dar pentru ele este<br />
111
doar o pradă moartă între labe, pe care o părăsesc uneori la picioarele<br />
oamenilor. Indiferența lor este feromonul care urmează pe cei care<br />
confundă și ruinează dragostea.<br />
Ele sunt vicleane. Au evoluat pentru a trăi deasupra oaselor noastre: se<br />
reproduc pe acoperișuri și în copaci, dau lupte scandaloase și mor.<br />
Pentru mine, care a fost de asemenea o greșeală de dragoste, orice colț<br />
de stradă este seducător pentru a îndoi coloana vertebrală și pentru a<br />
mângâia spatele oricărei pisici.<br />
Acum nimic nu mai contează: le-am dat masca jos. M-am uitat fără să<br />
mă rătăcesc în ochii lor de metal care l-au pierdut pe Baudelaire.<br />
Când cineva apare, își zbârlesc blana. Atunci o lună rotundă își<br />
conturează silueta. Când noaptea mea furtunoasă prezice dezastrul, eu<br />
ies pe stradă fără obiceiuri sau umbrelă și dacă o pisică întunecată stă<br />
în așteptare, eu sunt cea care traversează strada.<br />
112
BULGARIA<br />
Ivan Hristov<br />
Poet, cercetător literar.<br />
Este câștigătorul premiului pentru cel mai bun debut poetic la National<br />
Southern Spring Competition din 2002 și al premiului literar național Svetlostruy<br />
(2006).<br />
Din 2010 este membru al comitetului internațional Poetics Festival, din Sofia.<br />
În prezent lucrează la Institutul de Literatură al Academia de Științe din<br />
Bulgaria.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Rămas bun la secolul al 19-lea (2001)<br />
Bdin (2004)<br />
Cercul Sagetatorului și Conceptul Nativului (2009)<br />
Poezii americane (2013)<br />
113
Larry<br />
Toate acestea s-au întâmplat<br />
pe malul unui lac<br />
din Wisconsin,<br />
când Larry m-a lăsat să stau la el,<br />
în casa de oaspeţi.<br />
O căsuţă<br />
cu fotografii pe pereţi,<br />
cu baie, bucătărie și toaletă,<br />
cu pian, o maşină de scris<br />
şi living.<br />
Larry nu ştia pe-atunci<br />
că înainte locuisem<br />
la familia Vasilev –<br />
ei se temeau<br />
să nu devin alcoolic<br />
deşi fiul lor era<br />
alcoolic iar într-o noapte<br />
mi-a şterpelit televizorul.<br />
Pe urmă am stat la Krum.<br />
Când am făcut baie<br />
vecina a făcut scandal<br />
pentru că i-am inundat holul.<br />
(Krum cred că nu se mai spălase<br />
de zece ani.)<br />
Larry nu ştia nici că<br />
locuisem la Simon,<br />
pe strada Rakovski.<br />
Camera era frumuşică,<br />
dar nu avea geamuri.<br />
114
Am cumpărat o veioză<br />
pe care o aprindeam noaptea<br />
ca să nu am impresia<br />
că mă trezesc într-un sicriu.<br />
Am stat până și într-un subsol<br />
(în armată)<br />
cu Gonzo, un orfan<br />
care în fiecare dimineaţă<br />
când deschidea ochii<br />
îşi aprindea o ţigară.<br />
Larry, prietene,<br />
sunt atâtea pe care nu le ştii!<br />
Îţi mulţumesc<br />
că m-ai lăsat să stau<br />
în casa ta de oaspeţi.<br />
Fii binecuvântat,<br />
fiindcă acum scriu versurile astea<br />
la maşina ta de scris.<br />
115
Singer<br />
Toate acestea s-au întâmplat<br />
pe malurile unui lac<br />
din Wisconsin,<br />
când am locuit<br />
în casa lui Larry,<br />
iar în sufragerie,<br />
într-o vitrină,<br />
am zărit<br />
o veche mașină de cusut<br />
Singer.<br />
Mi-au venit în minte deodată<br />
o groază de amintiri.<br />
Și bunica avea<br />
o mașină de cusut ca aceea<br />
și, cel mai probabil,<br />
de la folosirea îndelungată,<br />
ajunsese să-i semene<br />
întru totul.<br />
Uite, mi-am spus, ăsta-i umărul ei –<br />
suportul de lucru al mașinii,<br />
iar ăsta părul ei alb –<br />
o curea cu marginile uzate,<br />
uite-i și mâinile subțiri –<br />
piciorușul presor și dintele ei.<br />
Iute ca suveica,<br />
cu dinții în zigzag,<br />
cu o cocoașă de mosor<br />
și un neg cât bara pentru ace,<br />
am avut o bunică – mașină de cusut.<br />
116
Atunci m-am gândit dintr-odată –<br />
Ai dreptate, Larry, prietene,<br />
diferența dintre prezent<br />
și trecut<br />
se manifestă<br />
în relația dintre<br />
memoria vie<br />
și expunerea a ceea ce-i mort.<br />
117
11 septembrie<br />
Îmi amintesc vag ziua aceea.<br />
Am ridicat receptorul<br />
să vorbesc cu tine<br />
dar tu ai ţipat:<br />
Război! Al treilea<br />
război mondial!<br />
Primul lucru<br />
pe care l-am făcut:<br />
m-am uitat la cer.<br />
Am crezut că<br />
de-acolo vor veni<br />
avioanele.<br />
Eram îndrăgostit<br />
şi voiam să vorbesc cu tine<br />
şi îmi părea rău<br />
că războiul izbucnise<br />
tocmai atunci.<br />
Apoi am mers într-un restaurant.<br />
Am băut o bere şi m-am uitat multă vreme<br />
la cele două turnuri prăbuşindu-se.<br />
Nu ştiam mai nimic<br />
despre oraşul acela.<br />
În copilărie desenam<br />
Empire State Building,<br />
o iubire ce se stinsese<br />
ca atâtea altele,<br />
pălise...<br />
118
Iar acum ajunsesem aici,<br />
priveam New York-ul<br />
cu vărul Paul<br />
de la etajul patruzeci al clădirii.<br />
Am mers apoi<br />
la Ground Zero.<br />
O femeie afro-americană<br />
încă ţipa:<br />
“Feriţi-vă!”<br />
“Feriţi-vă!”<br />
deşi trecuseră deja<br />
cinci ani.<br />
Oamenii mâncau de prânz.<br />
Oraşul părea o fiară<br />
cu inima smulsă.<br />
După aceea am umblat<br />
prin Central Park,<br />
am tras în piept aerul curat,<br />
m-am gândit la John şi la Yoko,<br />
când deodată am văzut<br />
PORȚILE lui Hristo...<br />
Doamne,<br />
de ce m-ai adus aici<br />
atât de tânăr,<br />
oare oraşul acesta<br />
este drumul spre Cer?<br />
119
Înspre casă<br />
Pentru Allen Ginsberg<br />
A fost un cutremur puternic în noaptea asta,<br />
Allen.<br />
Stăteam în apartamentul tău mic<br />
din New York<br />
și tocmai ne făcusem poza<br />
când pământul de sub noi<br />
s-a zguduit.<br />
Ne-am uitat unul la altul<br />
ca să vedem care o va lua la fugă,<br />
dar niciunul n-a făcut asta,<br />
Allen,<br />
niciunul.<br />
Apoi am ieșit la o plimbare<br />
să luăm o gură de aer.<br />
Tu, câinele tău și cu mine.<br />
Am vorbit despre anii șaizeci<br />
despre iubirile noastre<br />
și Americile noastre.<br />
Și atunci am înțeles<br />
că n-aș putea trăi fără tine…<br />
Tata Allen,<br />
bătrân singuratic, profesor al vitejiei,<br />
nu mă lăsa singur<br />
pe acest mare continent.<br />
Nu te porni precum Caron<br />
pe apele negre ale Lethei.<br />
120
Hai să găsim<br />
America pierdută a iubirii!<br />
Hai să facem autostopul înspre casă,<br />
spre ferma noastră liniștită!<br />
121
Ground Zero<br />
Am luat acel autobuz –<br />
pentru Sightseeing,<br />
cu care poți vedea tot New York-ul<br />
în două zile.<br />
Am fost uluit<br />
că traseul includea<br />
o oprire la „Ground Zero”.<br />
Oare chiar poți transforma<br />
pustiirea într-un obiect al dorinței,<br />
cât costă un bilet înspre neant<br />
Ajunși la „Ground Zero”,<br />
toți erau tăcuți,<br />
ca înaintea unui<br />
cimitir invizibil.<br />
Doar o femeie afro-americană<br />
încă țipa:<br />
„Aveți grijă!”<br />
„Aveți grijă!”,<br />
deși trecuseră deja<br />
cinci ani.<br />
M-am uitat lung la<br />
pământul dezgolit,<br />
sperând să descopăr niște ruine,<br />
vreo urmă<br />
a vieții trecute,<br />
dar n-am reușit.<br />
În acea tăcere teribilă<br />
eram singurul turist<br />
care purta povara istoriei.<br />
122
ROMÂNIA<br />
Dan Ionescu<br />
Licențiat al Facultății de Litere (1995), Universitatea din Craiova.<br />
Masterat în specialitatea „ Limba română contemporană” (1996).<br />
Doctor în Filologie – Academia Română (2015).<br />
Membru titular al Uniunii Scriitorilor din România (din 1998).<br />
A publicat cronici literare în „Luceafărul de dimineață”, „Viața Românească”,<br />
„Scrisul Românesc” şi în „Ramuri”.<br />
Premiul pentru Excelență, pe 2016, din partea Uniunii Scriitorilor din<br />
România, filiala Craiova, pentru volumul: Sunt poet în fiecare zi (Ed. David Press<br />
Print, Timişoara, 2016)<br />
După bursa de creație, acordată de către Uniunea Scriitorilor (2007), a obţinut<br />
„Diploma de Excelenţă” (2007) şi Premiul „Marin Sorescu” pentru poezie (2009), din<br />
partea Editurii şi a revistei „Scrisul românesc“.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Biblioteca într-o alocuțiune (1995)<br />
Altceva de cunoscut (1998)<br />
Departe de ocean (2000)<br />
Fugă în scris (2001)<br />
Vis visus sau Forța visului (2008)<br />
Sunt poet în fiecare zi (2016)<br />
Pauză romantică într-un veac precipitat (2016);<br />
123
Plimbare prin oraș<br />
M-am și văzut răsturnându-mă<br />
ca un imperfect cub de gheață<br />
în paharul amărăciunilor.<br />
Până la colțul străzii, m-am gândit<br />
că nu mă va aștepta nimeni seara acasă.<br />
Hei, domnilor, dar viața e plină de surprize<br />
pentru că esența ei n-a fost cercetată, până acum,<br />
în vreun laborator.<br />
Pe cordoanele de flori,<br />
se plimbau niște motani. Coada lor plesnea indiferentă aerul,<br />
spulberând lumina din el.<br />
124
Peisaj interior<br />
Dealul șerpuiește către infinitul rural.<br />
Șanțuri, asemănătoare urmelor de depresii,<br />
suportă apele nimănui.<br />
O broască punctează,<br />
cu sărituri ferme,<br />
albastrul răsfrânt.<br />
Nămolul, sclipind în raze,<br />
încearcă să țină calul departe de alergări.<br />
Ascultăm chitara naturii,<br />
degete de romaniță o gâtuie.<br />
Neînvățat cu sălbăticia,<br />
orășeanul deșartă un sac de vorbe,<br />
nemulțumitoare pentru mine, intermediar celor două lumi.<br />
Degetele de romaniță sunt pricepute.<br />
La iarnă, vor umbla în apa de ceai.<br />
Voi auzi, strecurate dulce,<br />
precum două cuburi de zahăr,<br />
sunetele acestei imixtiuni,<br />
lustruindu-se în muzica ascultată acum.<br />
125
Un filosof în agoră<br />
Umbla printre lucruri<br />
cu scara iluziei în mâini,<br />
pregătit s-o sprijine de arbori.<br />
Se întreba mereu<br />
dacă talazurile pe care le simte<br />
izbindu-l în piept aparțin zării<br />
sau ale ideii că zările însele sunt alte mări:<br />
„Degeaba vrăbiuțe zbanghii,<br />
ciugulind pe terasă firimituri de cozonac,<br />
se zbat să-mi provoace lirismul.<br />
Nicio coardă nu răsună adânc pentru ele”.<br />
A spus că jocului său îi lipsește ceva:<br />
„Așteptați! Mai-marii vă vor strecura și vouă<br />
o clipă de pace în viață.<br />
Și nu uitați! Lumea se va reîntemeia<br />
de la omega spre alfa”.<br />
126
Sub ninsoare<br />
În respirația ta,<br />
se vor bate vulturii.<br />
Nici eu nu știam aceasta, sub ninsoare.<br />
Am descoperit mai târziu,<br />
pe rândurile unei cărți,<br />
aripi de vultur, susținute amplu de un gând.<br />
Chiar din textul pe care încerc să-l traduc,<br />
te desprinzi, rămânând puțin să plutești,<br />
ești o fantasmă.<br />
127
De ignat<br />
De teama pieirii,<br />
porcul spărsese gardul (cu mustăți de cioară în uluci).<br />
După fuga prin grădină,<br />
a așteptat,<br />
în fața văii înzăpezite,<br />
ca sacrificiul să-l transfere peste profunzime.<br />
Sub perdeaua de fulgi,<br />
focul de paie<br />
cuprinsese partea de carne a patrupedului.<br />
Nepotul a imobilizat animalul în tăria privirii,<br />
sperând să-l prindă, în focosul camerei,<br />
când peste moment sare bunicul,<br />
ca atletul din televizor,<br />
de la stadion, peste garduri.<br />
Vinul destinde oamenii,<br />
veniți să dea o mână de ajutor<br />
la ignat; își ridică brațele în aer,<br />
ca Atlași fără poveri planetare.<br />
Doar umbra obiectelor zboară din gravitație.<br />
128
LITUANIA<br />
Antanas A.<br />
Jonynas<br />
Poet și traducător.<br />
A absolvit Facultatea de lingvistică și literatură lituaniană la Universitatea din<br />
Vilnius. A lucrat la editura “Vaga” și a condus un program cultural la TV Baltic.<br />
A fost președinte al Uniunii Scriitorilor Lituanieni, în perioada 2011-<strong>2018</strong>.<br />
Opera sa a fost tradusă în armeană, belarusă, bulgară, croată, engleză,<br />
flamandă, franceză, germană, georgiană, maghiară, italiană, letonă, norvegiană,<br />
poloneză, română, rusă, slovenă, spaniolă, suedeză, ucraineană etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Parabole (1984)<br />
Cascadă sub gheață (1997)<br />
Ultimele zile la Ithaca (2007)<br />
Sonete și alte poezii (2014)<br />
Camera poetică (2016)<br />
129
Încălzirea vremii<br />
Ziua de iarnă își va scutura splina sa<br />
zgâlțâind ca o mașină de frezat<br />
împărtășind bogățiile singurătății sale<br />
cu bântuirea singuratică a copilăriei<br />
Ce contează că prietenii ne-au trădat<br />
este știut faptul că prietenii ne vor trăda<br />
clinchetul monedelor din februarie este strident<br />
plimbare de bucurie în pieptul amurgului<br />
programele de radio vor anunța în curând<br />
că nu e necesară ora exactă<br />
în acest oraș, chiar mai gol decât mine<br />
magazinul de droguri este închis, putem doar muri<br />
130
Pe drumul spre Palmyra<br />
Ar fi bine să rămân eu însumi<br />
și totuși să mă topesc ca raftul de gheață al iubirii<br />
un deținut pe un drum fără un plan<br />
purtând un pachet zdrențuit<br />
cu piei de miei la vedere<br />
torturat de foame și de sete<br />
Am avut o povară insidioasă în minte<br />
de vinovăție și de durere, încă mi-e frică să mă întorc<br />
pentru a vedea cu ochii mei pătați de sânge<br />
țara glorioasă a piesei memoriei mele<br />
Așteptam speranța ca un oraș să strălucească<br />
pentru a-mi calma ochii arși de vânt cu praf<br />
pentru că există o realitate închisă care sună<br />
în cuvintele noastre când, cu suspin inefabil<br />
spiritul lucrează pentru noi<br />
și atunci când o lamă strălucitoare strânge<br />
frimiturile de pâine otrăvită din piatră<br />
este gata din nou să străpungă și să taie<br />
o fantă slabă într-un<br />
pământ pe care Domnul nu mi-a făcut o casă.<br />
Nu am puterea să mai cred<br />
Îmi lipsește vlaga, dar cred<br />
că încep să văd<br />
cum<br />
apare și dispare înaintea ochilor mei<br />
o piatră sub capul meu un cuțit în palma mea<br />
picături de sânge pe lamă ca dovezi<br />
131
unde visele împrăștie jurămintele dragostei<br />
și anii eternității trec repede<br />
culcat în liniște<br />
peste grijile mele goale.<br />
132
[Timpul se întinde...]<br />
Timpul se întinde până la asfințitul anotimpului<br />
și se îmblânzește ajungând la mormintele sfinților<br />
Ziua de spălare a pietrelor de cenușă s-a dus<br />
Iar acvariul orașului e încă liber.<br />
Picăturile devin și mai dureroase<br />
și împrăștie balanțele care cântăresc de sus<br />
în timp ce focurile de artificii înfloresc într-un cer plumburii<br />
sub paharul răsturnat al zorilor<br />
bolile fac și mai mult rău<br />
și din nou schimbul de iluzii<br />
mă scoate din capcanele lor naive<br />
Noiembrie curăță Macintosh-ul<br />
Și ochii albi ai miriadelor de aur<br />
Când peștele se uită pierdut în aerul perfid<br />
133
Frumoasa adormită<br />
Cine sunt în această cameră?<br />
în acest oraș și în această lume?<br />
nările sunt ușor fremătătoare<br />
buzele întredeschise<br />
și vena ce pulsează pe gât<br />
eu de fapt încă exist<br />
în concretența albă a acestui dormitor<br />
atât de ușor de șters<br />
de somnul tău imaculat<br />
suspendat deasupra feței tale<br />
contururile mele se estompează<br />
și într-o clipă îmi lipsește o cale<br />
ca să simtă oroarea uzurpatoare<br />
134
Camera<br />
Această cameră e patria mea<br />
pentru că aici adorm cu tine<br />
cheile încă atârnă în ușă<br />
postul de radio nu se aude bine<br />
după ce s-a cântat polca și cadrilul<br />
Această cameră e patria mea<br />
și aici aș putea să-mi găsesc sfârșitul<br />
te răsucești schimbător ca un cioban<br />
care își conduce turma pe dealuri<br />
mă întristează când pleci<br />
deși iau parte la această carte<br />
trecutul nostru - atât de des nerostit<br />
135
ALBANIA<br />
Jeton Kelmendi<br />
S-a născut în orașul Peja din Kosovo, în anul 1978.<br />
Este absolvent al Universității din Priștina, specializarea Comunicare și massmedia,<br />
ulterior urmează studii de securitate și relații internaționale la Universitatea<br />
Liberă din Bruxelles. Obține un master în diplomație.<br />
Desfășoară o bogată activitate culturală, politică și literară, devenind membru<br />
al Asociației Jurnaliștilor Profesioniști din Europa, al Academiei Europene de Științe,<br />
Artă și Literatură din Paris; membru al Academiei de Științe și Educție a Ucrainei,<br />
Doctor Honoris Causa al Institutului de Studii Ucrainiene și Caucaziene din cadrul<br />
Academiei Ucrainiene de Științe. Este laureat al Premiului „Nicolai Gogol“ (Ucraina);<br />
al Premiului „Alexandru cel Mare“ (Grecia, 2013); al Premiului „Maica Tereza“ etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
The Century Promises (1999)<br />
Beyond Silence (2002<br />
Fatherland pardon me (2005)<br />
Time when it has time (2009)<br />
Wandering thoughts (2010)<br />
The baptize of spirit (2012)<br />
I call forgotten things (2013)<br />
Prescurtarea depărtărilor (2016)<br />
137
PEJA, la cinci dimineața<br />
Orașul este adormit;<br />
Oamenii și noaptea dormeau<br />
Liniștea luase o pauză<br />
De la epuizarea zilei anterioare ;<br />
Doar în acest mod, dimineața se dezlănțuie în Peja<br />
Orașul și-a deschis pleoapa la 5 dimineață.<br />
Pentru tatăl meu<br />
Pe 12 aprilie,<br />
Nu fiecare vis este ușor de împărtășit<br />
Cineva visează la primăvară<br />
Și altcineva închidea totul.<br />
Toate poveștile și dorințele sunt pentru el<br />
Pentru a dormi pentru moment fără vise<br />
Și eu am adormit<br />
Chiar visând<br />
Mi-am văzut tatăl plecând departe<br />
În pădure<br />
138
Chiar dacă părea prea devreme pentru a pleca la munte<br />
Tatăl meu,<br />
A fost mereu o pasăre matinală<br />
Dar de data aceasta, era prea devreme<br />
Era treaz,<br />
Pentru a trece podul care unește<br />
Lumea aceasta cu cealaltă.<br />
În Rugova<br />
Bărbații mor mândri<br />
Pentru că așa i-a obișnuit natura<br />
Tatăl meu obișnuia mereu să repete acest lucru<br />
Când vorbea despre membrii familiei lui,<br />
Cu toții au muncit<br />
Toată viața<br />
Apoi au mărșăluit peste inimi<br />
Și au devenit eterni.<br />
Îmi aduc aminte de tatăl meu,<br />
De fiecare dată când muncea<br />
O făcea pentru el însuși,<br />
A fost încântat<br />
Și fericit toată ziua<br />
Se plimba ;<br />
Era într-o vineri<br />
Și tatăl meu<br />
Tăcut ca niciodată<br />
Cu toate visele sale<br />
A intrat într-un somn fără vise<br />
O țară liberă<br />
139
A lăsat în urmă<br />
Deși țara sa avusese multe de înfruntat,<br />
Băieții săi i-au fost aproape :<br />
Așa a închis el ochii,<br />
Fără a se uita la întinderile verzi ale primăverii<br />
Tata.<br />
Oh, Primăvară,<br />
Acest minunat anotimp<br />
Întotdeauna își are rostul departe de vorbe<br />
Dar de data aceasta l-a primit<br />
Pe tatăl meu,<br />
Kështu thoshte baba.<br />
Cu mult dor,<br />
Cu multe amintiri și-atâtea povești<br />
De fiecare dată vor fi înmulțite<br />
Doar impresiile vor fi puține<br />
Pentru că tatăl meu nu mai este aici.<br />
12 Iunie 2013, Prishtina<br />
140
Dragoste în timp de război<br />
Câteodată îmi doresc ca unele lucruri să se întâmple<br />
Diferit<br />
De altele<br />
De exemplu,<br />
Îmi doresc o ceață densă să mă înconjoare,<br />
Până când frontiera va fi ușor<br />
De trecut,<br />
Să treci dincolo înainte de toate<br />
Când acum câteva luni<br />
Am văzut o fată<br />
Cu păr creț,<br />
Doar văzând-o<br />
Și apoi visând-o<br />
M-am îndrăgostit.<br />
În fond,<br />
Acesta este războiul și noi<br />
Nu cunoaștem viitorul<br />
În fiecare zi ne luptăm cu moartea<br />
Aceste povești despre<br />
Cineva sau altcineva<br />
Care a căzut pentru libertate,<br />
Sau alte vești,<br />
Acest dușman<br />
A fost răpus<br />
Aceasta este rutina zilnică<br />
Poate<br />
Că el își dorește iubirea<br />
Pe timp de război,<br />
141
Acel prieten care gândește că ești nepregătit<br />
Dar totuși în cele mai neînfricate bătălii<br />
Un soldat nu se oprește în a se gândi la iubire<br />
Eu însumi am experimentat acest lucru.<br />
Pe timp de război<br />
Dumnezeu știe<br />
Când sfârșitul va veni<br />
Poate<br />
Nici timp e pentru iubire,<br />
Timpul cere o plată<br />
Dar, dacă toți ar planta<br />
Moartea,<br />
Cine ar recolta<br />
Dragostea?<br />
Un poet crede<br />
că cele mai mari iubiri<br />
Se nasc in vremuri de razboi,<br />
Poate,<br />
Poate, prin depășirea imaginației<br />
Într-o poveste biblică,<br />
Sau<br />
Chiar și cele mai ilustrate povești<br />
Din Lorca și Hemingway,<br />
Pur şi simplu<br />
Dragostea este un alt război,<br />
Este un război nesfârșit<br />
Poate cel mai lung război<br />
Dar armele sunt<br />
Altele:<br />
Inima, Sufletul și Sexul.<br />
Am venit eu însumi<br />
142
Și m-am dus<br />
Drept în centrul scenei.<br />
Există război<br />
Te uiți la el, zi de zi<br />
Viața devenind și mai plictisitoare:<br />
așa a început<br />
Mintea mea era confuză,<br />
În timp ce<br />
Mă pregăteam pentru plăcere<br />
Și tot mai multă dragoste.<br />
Este un vis sau un anti-vis?<br />
Astăzi<br />
Sunt sigur că cineva<br />
Ar intreba,<br />
Dar, surprinzător<br />
S-a întâmplat<br />
De 99 de ori și am reușit să mor<br />
A 99-a oară.<br />
Fără război,<br />
Cum începe timpul iubirii<br />
Nu poate fi imaginat,<br />
Numai că acolo există dragoste și război.<br />
Târziu în noapte<br />
Luna a uitat<br />
Să răsară.<br />
Un soldat s-a întors, dar pleacă<br />
Pe alte fronturi;<br />
Timp de război, când există dragoste<br />
Războiul continuă ...<br />
Ah, soldat, soldatule...<br />
Noiembrie 1999, în timpul războiului din Kosovo<br />
143
Distanță de abrevieri<br />
După noapte<br />
Ziua fericită de mâine,<br />
Peste mâine<br />
În altă noapte,<br />
Sunt aproape de tine.<br />
Eu și tu visăm același lucru<br />
Iar timpul trece<br />
Numărăm<br />
Zile și nopți.<br />
Ne uităm la fiecare<br />
Cum fugim de noi înșine<br />
Așa că timpul se uită la noi<br />
Și măsoară distanța<br />
Zi și noapte.<br />
Acolo locuiești tu și gândurile mele<br />
Aici, eu și gândurile tale<br />
Care îmi numără zilele,<br />
La noapte, suntem mai aproape cu o noapte<br />
Aproape de gânduri<br />
Așa cum fiecare ar trebui să fie<br />
Așa cum arată,<br />
Tu și eu, draga mea<br />
Avem o lume<br />
Complet diferită.<br />
Bruxelles, 20 iunie 2012<br />
144
MACEDONIA<br />
Razme<br />
Kumbaroski<br />
Scriitor macedonean, poet, eseist, romancier, critic, traducător, musician.<br />
Născut în 29.3.1944 la Struga, a absolvit învățământul primar și secundar din<br />
orașul natal și Facultatea de Filologie - Istorie a Literaturii, Universitatea "Sf. Chiril<br />
și Metodiu" din Skopje. În 1980 a obținut masterul la Facultatea de Științe Politice,<br />
Universitatea din Zagreb, Croația.<br />
Este fondatorul și directorul Academiei Mediteraneene și al evenimentului<br />
literar internațional "Anul". Este membru al Asociației Scriitorilor din Macedonia și<br />
al Societății Croate de Filosofie din Zagreb. A câștigat numeroase premii literare atât<br />
în țară, cât și în străinătate<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Zinda (1980)<br />
Water Crossing (1983)<br />
Musandra (1988)<br />
Manastir (1994)<br />
Gora (2015)<br />
145
La târgul Kalista<br />
Toată lumea va veni<br />
La târgul Kalista în noaptea aceasta<br />
Turcii, țiganii, creștinii<br />
Și focul se va ridica<br />
La sărbătoarea vieții<br />
Iar ecoul clopotului va aduce căldură<br />
Și apropiere<br />
Precum inima unei mame<br />
Toată lumea va cânta și va dansa la târgul Kalista<br />
Pentru sănătate<br />
Pentru ușurarea grijilor mistice ale sufletului<br />
Ca să vină veselia<br />
Pentru rănile deschise.<br />
Toată lumea cântă<br />
La târgul de la Kalista în noaptea aceasta<br />
Și stau de veghe deasupra unei lămpi<br />
Un copil doarme în grădină<br />
Gândindu-se<br />
Cum să aducă sănătate,<br />
Și bogăție în anul următor.<br />
(Un copil a adormit în curtea mânăstirii)<br />
146
Terasa mânăstirii<br />
Sfântului Arhanghel Varosh<br />
Pătrunzi cu simțurile tale mute și discrete<br />
Adânc și chiar din ce în ce mai profund în secretul misterului<br />
Și o cale se deschide prin piatră, ca și un drum de marmură<br />
Ce vei face cu liniștea din piatră<br />
Și mirosul de tămâie<br />
Ce te va copleși<br />
Tu porți o greutatea în tine, precum o imagine sacră<br />
Din trecut<br />
Și o șoaptă te face să rămâi<br />
Poarta se deschise pentru tine cu o angelică enervare<br />
Și un sunet<br />
Îți atinge umerii<br />
Ușa criticastrului stă liniștită<br />
Pe o monedă în suflet<br />
Pe fresca din piatră care și-a păstrat<br />
Culoarea și frumusețea<br />
Și se pare că nimeni nu ți-a spus<br />
O poveste de demult și magică<br />
Și totul este surd pentru tine<br />
Și totul este mut și tăcut.<br />
147
Căutătorul magic<br />
(După Max Ernst)<br />
Căutătorul magic<br />
A descuiat în secret<br />
Înălțimile viselor invizibile<br />
Femeia<br />
A fost prima care s-a transformat într-o pasăre<br />
Și apoi în bolta albă a pădurii.<br />
Cheia invizibilă<br />
sună de-a lungul țărmurilor nesfârșite -<br />
movile antice de bogăție<br />
și drumuri noi bogate.<br />
Cheia cea mai bună<br />
Pentru iubiți<br />
Înseamnă să nu pleci<br />
Dincolo de orice atingere.<br />
148
Biserica<br />
Ești mama bisericilor reci<br />
Și a peisajelor îmblânzite<br />
Crucificate în mijlocul dealurilor și a scobiturilor<br />
De-a lungul misterelor<br />
Potecilor<br />
Și a tămâiei calde<br />
Apusul coboară peste munți<br />
În întunericul unde vocile sunt discrete<br />
Șoaptă și singurătate<br />
de-abia se percep<br />
și pentru cină<br />
un spray argintiu de stele<br />
Tu ești mama<br />
(dragoste strălucitoare și tremur)<br />
bisericilor reci<br />
Rănile și săgeată a înțelepciunii<br />
o urmă strălucitoare pe pantele înzăpezite<br />
unde crucificarea nu a putut fi înstrăinată<br />
Nici pentru un pumn de aur.<br />
149
ALGERIA<br />
Hamid Larbi<br />
Jurnalist și poet, s-a născut în capitala Algeriei și, ulterior, s-a stabilit în Franța,<br />
în orașul Montpellier.<br />
Desfășoară o activitate jurnalistă prestigioasă, fiind recompensat, în anul 1995,<br />
cu Premiul Centrului de presă din Milano, acordat unui ziarist străin.<br />
În <strong>2018</strong>, este laureat al Concursului Internațional de Poezie „L’amour de la<br />
liberté” organizat de Academia Europeană de Științe, Arte și Litere din Paris, al cărei<br />
membru este din acest an.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Eclipsă de semilună (1997)<br />
Acest câmp al cuvintelor (2007)<br />
Furtif instant (2017)<br />
Ființa fără umbră (<strong>2018</strong>)<br />
151
Scopul călătoriei<br />
Scopul călătoriei<br />
Transparența instinctivă<br />
Răbdarea visului<br />
O sursă infinită<br />
Preludiul bucuriei<br />
O clipă de emoție<br />
Un destin însemnat de umanitate<br />
O invidie marcată de plictiseală<br />
Spre a trezi paradoxul<br />
Cutezători posibili<br />
De metafore clare<br />
Utopie a greșelii<br />
Viitor incest<br />
Nivelare șubredă<br />
Neliniștea va dispărea<br />
Eflorecenta înțelegerii<br />
Și a modernității creative.<br />
152
Limba infinită<br />
Limba infinită<br />
Și scormonită în ruina<br />
Acestor ani uitați<br />
O aparență își atribuie cenușa<br />
Mută și dospită.<br />
Ea s-a eliberat de destin<br />
Zburând deasupra esențelor<br />
Și dansează în ritmul timpului,<br />
O emoție nesecată,<br />
Un drum întrerupt.<br />
Prin acest verb devastator invizibil,<br />
Fără întoarcere și incolor,<br />
Golit până la decadență<br />
Disimulează prezentul înfricoșat<br />
Și rătăcit în labirint.<br />
Devorat de focul viu al tăcerii<br />
Îmi face semn că vântul<br />
Împrăștie primăvara<br />
Buzele se domolesc în reflexele soarelui<br />
Iritat de frigul iernii<br />
Și culeg începuturile tăcerii<br />
Recunoscând echilibrul aromions al vocii.<br />
153
A iubi, a medita<br />
A iubi, a medita<br />
A se îmbăta de pasiune<br />
A se simți flegmatic<br />
E dezinvoltură a instinctului.<br />
Splendoarea esenței<br />
Pasionată de o romanță<br />
Tulbură aceste limpezimi<br />
Într-un timp îndepărtat<br />
Printre imaginile frapante<br />
Apar armonii străvechi.<br />
Netulburat spiritul străbate<br />
Orice privire a subconștientului<br />
Razele de lumină<br />
Ca și magia de a iubi<br />
Nu împiedică sufletul<br />
Ca să le numească flăcări.<br />
154
Eul speriat<br />
Eul speriat<br />
Și strivit de infamie<br />
Conștiința rătăcită<br />
Evidența neîntreruptă<br />
Ziua de mâine se ruinează<br />
Și înțelepciunea fuge<br />
Către un univers obscur<br />
Nebunia a devenit rege<br />
Și confuzia lege<br />
Cunoașterea e devorată de nimicuri<br />
Dogma și entuziasmul sunt dezorientate<br />
Și se pierd prin poezia lor absentă<br />
Măslinul de o sută de ani rămâne<br />
Odihna luminoasă<br />
Între Occident și Levant.<br />
155
Suferea din pricina unui cuvânt<br />
Suferea din pricina unui cuvânt<br />
Când un om vorbea<br />
Suferea din cauza unei vorbe<br />
Când un om tăcea<br />
Când un cuvânt<br />
Nu se auzea<br />
El nu se pierde<br />
Doream să anulez istoria<br />
Căci oamenii au uitat<br />
Să fie oameni<br />
Voiam să prescriu prezentul<br />
Când ei au uitat<br />
Ziua ce s-a scurs<br />
Și cea de mâine<br />
Când ființele vor vorbi<br />
Și vor uita<br />
Că există încă?<br />
156
FRANȚA<br />
Nicole<br />
Laurent<br />
Catrice<br />
Poetă, traducătoare, prozatoare, eseistă.<br />
Profesoară de spaniolă (1960-1967), secretară a întâlnirilor poetice<br />
internaționale din Bretania (1983-1993), producătoare de emisiuni radiofonice.<br />
A participat la numeroase manifestări poetice: Festivalul din Medellin<br />
(Columbia) , din Venezuela, Mexic, Bienala din Liege, Kiev, Vilnius, Dublin etc.<br />
A fost recompensată cu importante premii: Premiul Academiei Europene de<br />
Științe, Arte și Litere din Paris (<strong>2018</strong>), Premiul Simone Laudry (2017), Premiul Xavier<br />
Grall (2013), Premiul Uniunii Scriitorilor din Lituania (1998), etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Peisaje interioare (1980)<br />
Liturgia pietrelor (1989)<br />
Antologie poetice (2002)<br />
Ritualuri (2007)<br />
Abecedarul Clarei (2008)<br />
Un fron de frunze (2016)<br />
157
[Moartea mamei mele]<br />
Moartea mamei mele<br />
O prefigurează pe a mea<br />
Pe care o va trăi fiica mea<br />
Cum eu am trăit-o pe a ta.<br />
Generație lungă de femei<br />
Pe care tu o stăpânești în bucătărie<br />
Cusătura lungă de fire și fire<br />
Unele le deșiram<br />
Pentru ca altele să apară<br />
Fir roșu lung ce aleargă<br />
Pe scară<br />
Din strămoș în strămoș<br />
Sânge ce curge<br />
De la lună la lună<br />
Pentru pierdere și agoniseală<br />
A pierde<br />
A câștiga puțin, cum se spune în Africa<br />
A pierde sânge<br />
Spre a da viață unui nou sânge.<br />
158
[Emoție]<br />
Emoție ce urci în mine<br />
Nu-mi schimba chipul<br />
Nu-mi pustii gura<br />
Întorce-te de unde vii<br />
Aruncă-te în mine<br />
Încet<br />
Și perfid<br />
Ca țărâna ta<br />
Să hrănească într-o zi<br />
Nufărul poemului.<br />
159
Omagiu sculptorului Cezar<br />
O femeie și-a pierdut capul<br />
Fără să știe unde se află<br />
Casa-i s-a surpat<br />
Și ea fuge pe stradă<br />
Pe jumătate dezbrăcată, strigând de durere.<br />
Și-a pierdut mintea<br />
Intrând în propriul său corp<br />
Cercetând ascunsele unghere<br />
Și căutând unde se îndreaptă fiece cale<br />
Acum ea vorbește cu propria-i inimă<br />
Cunoscând toate lacrimile<br />
A reconstituit resturile de cuvinte<br />
Și-a mânjit cu ocru palmele<br />
Și-a gravat chipul<br />
Acum ea este Sora Altuia.<br />
160
Amazonia<br />
Dacă fiecare arbore doborât<br />
Ar fi purtat pe frunzle lui un poem<br />
Dacă fiecare poem ar fi crescut<br />
În mintea unui om<br />
Atunci pădurea ar fi putut să se odihnească<br />
Pământul amestecând cântecele pădurilor<br />
Cei care defrișează și ucid<br />
Și produc imense pagube pădurii<br />
Aceia nu iubesc poemele<br />
Și din cărți nu cunosc decât hârtia<br />
Dacă fiecare poet<br />
Ar avea în vene seva unui copac<br />
Cu rădăcini în țărâna strămoșilor<br />
N-ar mai avea nevoie de cărți<br />
Ar fi o pădure de oameni care freamătă.<br />
Căci cei care scriu poeme<br />
Fac o imensă gaură în mintea oamenilor<br />
Prin care zboară păsările libertății.<br />
161
Sărbătoarea luminii<br />
Tata face să sară clătitele<br />
La focul de pe vatră<br />
Ele fac un dublu salt periculos<br />
Înainte de a cădea pe sobă<br />
Privește, spune tata, acesta<br />
Va sări în sus și va cădea<br />
Pe șemineu și voi alerga afară<br />
Să o prind,<br />
Dar va fi luna pe care tata<br />
O va aduce înapoi pe tipsia neagră,<br />
Luna, pe jumătate mâncată.<br />
162
SERBIA<br />
Jeremija<br />
Lazarević<br />
S-a născut în 1955 la Kozelj și locuiește în prezent în Belgrad.<br />
A urmat școala elementară la Belanovica, liceul la Belgrad și a absolvit<br />
Facultatea de Matematică, Universitatea din Belgrad.<br />
A participat la diverse festivaluri de poezie din Serbia și din străinătate. Este<br />
membru al Academiei Mediteraneene „Frații Miladinovci“ din Macedonia, și al<br />
Academiei Internaționale "Macedonia Present".<br />
Jeremija Lazarević este laureatul premiului "Pečat kneza Lazara" precum și al<br />
premiului literar "Radoje Domanović" pentru cartea de poezie Filozofia. Este membru<br />
al Asociației Scriitorilor Sârbi și vicepreședinte al Comitetului său de analiză.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Vreme nemani (2009),<br />
Ljubav nije samo reč (2009),<br />
Mukla zaprega (2012),<br />
Ključ pečalne kuće (2015),<br />
Filozofiija (2017).<br />
163
În ceață<br />
Cui am<br />
Să arunc o privire<br />
în ceață<br />
și cum se face ca ceva<br />
care nu a venit niciodată să fie<br />
prezent<br />
nu știu<br />
Curios de ce<br />
mult așteptatul oaspete<br />
nu a sosit<br />
164
Căldura<br />
Noaptea abandonată<br />
de ploaia rece<br />
este mult mai<br />
întunecoasă<br />
Numai că<br />
într-o cameră închisă<br />
în fața mea<br />
o carte strălucește<br />
Soarele este<br />
îngropat în ea<br />
pentru a mă încălzi<br />
în mijlocul murilor înghețați.<br />
165
Dintr-o dată<br />
Doar o singură învârtire<br />
A pietrei de dedesubt<br />
Când limba<br />
Se va sfărâma singură<br />
Într-o clipită<br />
a ochiului<br />
De parcă<br />
Tot<br />
ce s-a dorit<br />
va fi pierdut pentru totdeauna<br />
Dintr-un singur oftat.<br />
166
PERU<br />
Javier<br />
Llaxacondor<br />
A studiat Literatura la Universitatea Catolică Pontificală din Peru și Facultatea<br />
de afaceri la Universidad del Pacífico. După absolvirea colegiului s-a mutat la<br />
Tapachula, Chiapas (Mexic) pentru a studia apicultura și ecologia. A călătorit în<br />
calitate de profesor și tehnician prin America de Sud, în special în Peru, Columbia,<br />
Ecuador și Bolivia.<br />
Poezia sa a fost publicată în Peru, Chile, Venezuela, Italia, Maroc și Spania. A<br />
fost membru fondator al Festivalului Internațional de Poezie din Lima - FIPLIMA și<br />
director până în 2016. În Santiago de Chile, unde locuiește acum, conduce Festivalul<br />
Internațional de Poezie de la Santiago - FIP SANTIAGO.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
El sueño del gigante<br />
Textos tenues<br />
Desempleado<br />
167
Cetățeanca K.<br />
Cine ești cu adevărat, K.?<br />
Un înger cu două aripi rănite<br />
Sau doar o fată fără noroc<br />
care a învățat să zboare într-o dimineață devreme<br />
Traduce gestul meu în dialectul tăcerii<br />
Ia fiecare cuvânt din mână și pierde-l în sexul tău<br />
Afecțiunea ta este un nonsens care alunecă<br />
Între răni și în ceea ce moare<br />
Palma mea crede că te înțelege<br />
Dar este transpirația ta cea care induce în eroare atingerea mea oarbă<br />
Nu pot spune nimic despre tine<br />
Nici despre picioarele tale goale<br />
Pentru că limba mea blochează sunetul în captivitate<br />
Cine ești cu adevărat, K.?<br />
Doar surda întoarcere<br />
Poate singura mea virtute<br />
Răspândită în poala mea<br />
Nu pot să mă opresc decât să îți miros aripile tale umede<br />
Care luptă cu întunericul<br />
Linge-ți penele<br />
Ca și cum ai disprețui felul tău<br />
Și nu te voi trăda plângând până nu termini<br />
Cine ești cu adevărat, cetățeancă K.?<br />
O fată care a decodat triunghiurile aerului<br />
Sau răzbunarea acelui corb cu o inimă zdrobită<br />
Uită-te la sclavul tău<br />
Iar el te vrea pentru pui.<br />
Fiecare balast scuză întrebarea mea<br />
Deoarece fiecare întrebare consumă mai multă lumină<br />
168
Tăcerea-mi spune că orbirea este cântecul meu<br />
Și nu pot să-mi miros aripile îmbibate cu roua<br />
Câtorva părculețe pentru a curăța duhoarea cerului<br />
Scopul meu de a fi o pasăre oarbă<br />
Asta îți aduce aminte de pierderea ta când te prăbușești<br />
Și crești din nou din pene<br />
Tăcută<br />
Liberă<br />
Singură<br />
Ființele<br />
Ființele lovite<br />
Ființele lovite care au un dar<br />
Ființele lovite care au darul minciunii<br />
Ființele lovite care se află și sunt iertate<br />
Ființele lovite care cumpără o țigară și o lasă să fie fumată<br />
Ființele lovite care fac trafic cu sufletele noastre și nu merită iertarea<br />
Ființele lovite care își pierd fumul în Calea Lactee<br />
Și sunt consumate de cenușa lor<br />
Ființele lovite care ies din cenușa lor<br />
Ca niște halouri de lumină elicoidală<br />
Ființele elicoidale care cresc în aburi în căutarea aceluia și a ei<br />
Ființele elicoidale care domină cercurile imperfecte<br />
Ființe elicoidale care suferă darul de zbor<br />
Ființele elicoidale care nu spun nimic<br />
Ființele elicoidale care cad<br />
În abis<br />
E o după-amiază<br />
Care urmărește<br />
În special<br />
Ce-i fabricat din hașiș<br />
169
La sfârșitul drumului spre Essaouira<br />
După ce mănânc mieii pe care înainte i-am mângâit<br />
Și beau marea de Alboran<br />
Există o după-amiază pe care o urmăresc în special<br />
Pe drumul spre vechile mele vise<br />
Unde este sărbătorită înmormântarea mea<br />
Oameni necunoscuți asistă<br />
Îmi iau resturile corporale<br />
Drept jucării pentru copiii tăi<br />
Ochii mei sunt două cavități în care se află sâmburi<br />
Gura mea scuipă<br />
Într-o după-amiază când am întâlnit dragostea vieții mele<br />
În mijlocul murdăriei<br />
I-am cumpărat o pungă pe care am umplut-o cu nisip<br />
Ca să nu mă abandoneze<br />
Cu degetul am desenat forme de cordon ombilical<br />
Și am renăscut într-un apus de soare<br />
Am mâncat un pește cu secreții lichide de Saidia din corpul lui<br />
Pe o plajă marocană pe care o prețuiesc în special<br />
Departe de moarte<br />
E plină de pui și de ea<br />
În peșterile berbere, unde bomboanele strălucesc<br />
Noi suntem<br />
Convingerea noastră artistică<br />
Izbândă din măslini<br />
Și regret<br />
170
Maestrul meu<br />
Dacă profesorul meu ar muri<br />
Nu aș ști ce să fac<br />
Am plecat deja în acea țară<br />
În cealaltă parte a lumii<br />
unde îi ordonă să caute ceea ce a fost pierdut pentru totdeauna<br />
Și înapoi<br />
fără scop<br />
Am învățat lecția.<br />
Am fost un moștenitor timpuriu al tehnicii sale<br />
Bazată pe suferință și sugestie<br />
Și am dobândit ca un birou tăcerea și înclinația pentru cei perfecți<br />
Chiar și așa, îmi lovește obrajii când uit pasaje și noțiuni evidente<br />
Și pentru a mă educa fără umilință, inventează metafore<br />
Despre lumina care mă duce să înțeleg<br />
El spune despre mine că eu sunt cel mai bun student al său<br />
Și poate că pentru el sunt singurul<br />
Profesorul meu știe problemele și limitele mele<br />
Și cu tandrețe le ascunde pentru a le rezolva cândva<br />
Când ceea ce e important va fi învățat<br />
Îmi fac griji ce se va întâmpla cu moștenirea lui<br />
Și asta în ciuda timpului<br />
Încă nu ignor foamea, dorința sau speranța<br />
Dacă profesorul meu ar muri, cum aș putea să nu mă mai excite<br />
Când miros lămâi proaspete,<br />
Așa cum dorește inima mea copleșită?<br />
Părul meu încă nu este destul de lung<br />
Și barba mea nu se atinge nici măcar de piept<br />
Dacă profesorul meu ar muri, o parte din mine, ar fi liberă:<br />
“Libertatea este un eufemism pentru memorie,<br />
171
Sclavia este o expresie a uitării”, a spus el o dată urcând pe acest deal<br />
Profesorul meu știe că odată ce am fugit<br />
Se teme că atunci când va muri, o va face din nou<br />
Îi face griji că într-o zi va ceda dorinței văduvelor<br />
Pentru îndatorarea politicii<br />
Dacă profesorul meu ar muri într-o zi,<br />
Pentru a uita și a ignora totul<br />
Ca și el<br />
Poate că mă voi apropia de acea nemurire încăpățânată<br />
Ce a provocat atâtea nenorocire.<br />
172
Dansul fluturelui<br />
În gâtul tău infinit<br />
Împușcă coconul unui fluture<br />
Că la naștere se sprijină pe picioare<br />
Și am imitat culorile tale<br />
Stă acolo pentru totdeauna<br />
Gâtul tău infinit agită liliecii<br />
Pentru a poleniza iubirea în gol<br />
Observând fericirea relativă<br />
Vizitele sunt dedicate melodiilor revoluționare<br />
Ale căror versuri vă scutură degetele infinite<br />
Și sunt folosite ca și combustibil pentru a încălzi casele celor săraci<br />
Nu mai rămâne nimic din revoluție<br />
Nu mai rămâne nimic din gâtul tău infinit<br />
Dar este ultimul lucru care crede în picăturile sângelui tău<br />
Privirea ta este o copilărie întreruptă de fiecare țară<br />
În care călcâiul a pășit<br />
Și eu sunt singurul care te privește<br />
Ca urmare a vechiului suprarealism rătăcit în stomac<br />
Mă transform într-un miros<br />
Pe care noi îl simțim zilnic<br />
Să mergem la muncă și să facem dragoste<br />
cu nevestele noastre resemnate<br />
Cu siguranță am fluierat geamătul tău<br />
Și speranța ta<br />
Privind în sânii tăi refluxul poeziei<br />
Ochii triști sunt expuși astăzi într-o galerie<br />
Și eu sunt singurul care te privește<br />
173
Pentru a aduna coconii de pe gât<br />
Și a-i închide într-o cutie de pantofi<br />
Cu ideea greșită că astfel se nasc poeziile<br />
Le adun<br />
Și ți le dedic<br />
174
ITALIA<br />
Maria Miraglia<br />
Poet și traducător.<br />
A absolvit Facultatea de Limbi și Literaturi Străine de la Universitatea din Bari.<br />
Este membru fondator și director literar al Asociației Culturale Pablo Neruda și<br />
membru onorific al Națiunilor Unite ale Literelor.<br />
Maria Miraglia este membră activă a Amnesty International, fiind fondatoarea și<br />
președinta Fundației Mondiale pentru Pace și membră a Organizației pentru Drepturile<br />
Omului.<br />
Colaborează la numeroase ziare și reviste naționale și internaționale, poeziile<br />
sale au fost traduse în diverse limbi străine, fiind prezentate în diverse antologii.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Le Più Grandi Opere del Poeta Laureato Yayati Madan Gandhi (2016)<br />
Dancing Winds (2016)<br />
175
O întâlnire<br />
Am întâlnit o păsărică într-o zi<br />
trecând încet pe o pajiște<br />
cu capul aplecat spre iarbă<br />
alene ciripind.<br />
O scenă ciudată<br />
Mi-am spus<br />
și am stat acolo curioasă<br />
uitându-mă la ea.<br />
Amândouă aripile îi erau rupte<br />
și din păcate<br />
din când în când<br />
arunca o privire spre cer<br />
unde stolurile de păsări<br />
zburau fericite<br />
formând cercuri și spirale mari<br />
pe fondul albastru deschis<br />
tocmai vopsit de nori albi<br />
M-am apropiat de privighetoare<br />
am luat-o în mână<br />
am vorbit cu ea<br />
și i-am spus că aș putea avea grijă<br />
de aripile sale rupte<br />
să revină iar să zboare<br />
și așa am și făcut.<br />
176
A trecut mult timp<br />
și nu pot spune cum sau de ce<br />
dar a rămas cu mine<br />
cântând dulce<br />
printre vârfurile copacilor<br />
din grădina mea.<br />
177
Zori de zi<br />
Absorbit de tine, zori de zi<br />
de culorile tale incerte<br />
cu spatele timid<br />
de nopți<br />
de primele răsuciri bizare<br />
ale păsărilor<br />
în aerul luminos<br />
cu tine acolo<br />
pentru a trezi oamenii<br />
la o nouă zi<br />
Puteam să stau ore întregi<br />
să te admir în tăcere<br />
în timp ce mă întreabam despre tainele<br />
luminii și ale întunericului.<br />
Oare la câte răsărituri<br />
voi fi martor<br />
înainte de apelul nedorit<br />
al Morții invitându-mă să plec<br />
gol și fără poveri<br />
dar cu atâtea secrete ascunse<br />
păstrate în sufletul meu<br />
Atunci mă voi gândi la viață<br />
la lume<br />
la primele ore ale dimineții<br />
la lumina roz deschisă<br />
și încă simt uimirea<br />
și un sentiment de nostalgie melancolică.<br />
178
Poezie<br />
Muza inspiratoare<br />
bate la ușile<br />
sufletului meu<br />
și îmi oferă emoții<br />
pentru a le traduce în cuvinte<br />
Un fel de anxietate<br />
mă înconjoară<br />
oriunde aș fi<br />
Caut un pix<br />
sau un creion<br />
o foaie<br />
pentru a opri gândurile<br />
Mă tem că pot zbura<br />
ca frunzele smulse de vânt<br />
sau să dispară<br />
ca stelele<br />
care cine știe<br />
de unde vin.<br />
Și foaia se leagă de cuvinte<br />
în secvențe de semnificații<br />
care apar<br />
nu au fost căutate<br />
nu au fost invocate<br />
pentru a se împleti ca muzica<br />
ale cărei note<br />
Nu le știam până acum.<br />
179
Viață pierdută<br />
Viețile pierdute în apele întunecate<br />
trupuri fără nume<br />
aliniate pe mal<br />
deosebite de culorile pielii lor<br />
credinței lor,<br />
unită, acum<br />
într-o moarte comună<br />
Grimase de durere<br />
printre trecători<br />
ce dispărea<br />
precum culorile întunecate ale nopții<br />
la prima rază a zorilor.<br />
Bărbați și femei<br />
în ținuturi îndepărtate<br />
așteaptă încă bărcile<br />
se vor confrunta cu mările îndepărtate<br />
vor muri<br />
de-a lungul calvarului lor groaznic<br />
spre speranță<br />
Și lagărele de concentrare<br />
sunt încă acolo<br />
locuri spectrale unde<br />
încă mai poți auzi gemetele<br />
a mii de oameni,<br />
victime ale nebuniei umane<br />
bombele peste Hiroshima sau Nagasaki<br />
nu sunt amintiri<br />
fumul corpurilor arse<br />
încă miroase în aer<br />
180
Tu și cu mine<br />
noi încă;<br />
orbi și surzi în fața<br />
durerii umane.<br />
181
Luna<br />
Mă apropii de fereastra<br />
din camera mea singuratică<br />
și cu mâna desenez un cerc<br />
pe geamul cu ceață<br />
pentru a vedea afară<br />
unele lămpi iluminează<br />
bulevardul pustiu<br />
unde o pisică rătăcită este în căutarea unui adăpost<br />
și frunzele arinilor<br />
par să tremure<br />
în vânt<br />
de abia se aud din depărtare<br />
zgomotele mașinilor<br />
care întruna vin și pleacă<br />
Luna și servitoarele ei pâlpâitoare<br />
fixate în marea pânză<br />
răspândesc lumina lor albă<br />
înțelegând visele bărbaților<br />
câte secrete ascund<br />
de noi, pe pământ<br />
și viețile noastre se tulbură<br />
noapte după noapte<br />
cu o rotație sincronă<br />
niciodată obosită<br />
niciodată nu se plânge<br />
că ascultă ordine cerești<br />
din nou și din nou<br />
182
ALGERIA<br />
Anissa<br />
Mohammedi<br />
Urmează liceul și Facultatea de Biologie a Universității din orașul Kabylie.<br />
În anul 1999 se stabilește în Franța, participând la diverse reuniuni poetice în<br />
Algeria, Canada, Mexic, Italia, Nicaragua, Franța etc.<br />
Promovează în școli și licee activități literare, lecturi poetice și de formare a<br />
unor abilități orale și scrise.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Suspine (1997)<br />
Vocea tăcerii (2001)<br />
La numele cuvântului meu (2003)<br />
De pământ și carne (2009)<br />
Cine e regele pădurii (2013)<br />
183
De pământ și carne<br />
De pământ și carne<br />
Sufletul se disculpă<br />
De confesiunile sale<br />
Numesc nebunia<br />
Cea care-i doar umbra<br />
Cuvintelor neîmplinite.<br />
Transcriu silabele pierdute<br />
Pe buzele-mi întredeschise,<br />
În ochii noștri<br />
Se regăsește propria mea tăcere<br />
Un suflu ce bate<br />
În plămânii noștri sufocați.<br />
Percep pe chipurile voastre<br />
Promisiunea unui pământ cunoscut<br />
Și pe chipul meu<br />
Urmele culese ale visării<br />
Apoi dau alt nume nebuniei<br />
Pe buzele voastre invizibile<br />
Și aspir un alt cuvânt împlinit.<br />
Și dacă voi uita o clipă de liniște<br />
Voi smulge nopții insomnia sa<br />
Voi străpunge strigătul cu despicătura lui<br />
Sărbătorind zorile<br />
În gingășia fricii.<br />
184
[De la un capăt la celălalt al visului]<br />
De la un capăt la celălalt al visului<br />
Nunțile clipei rătăcite<br />
Se deschid către orizontul umbrei<br />
Unde șoapta îndrăgostiților<br />
Mângâie adevărul incomplet.<br />
În amplitudinea goală<br />
Unde se înțelege corpul cu rana<br />
Rămâne clipa uitată<br />
A punerii în scenă<br />
Uneori reală, alteori inventată<br />
Câteodată zburând, din când în când, devorată.<br />
Rămân în fascinația visului<br />
Furia intimității<br />
Și nemărginirea timpului<br />
În perplexitatea acestui țărm<br />
Ignor acest corp<br />
Ce-și arată dorințele<br />
Sau e pofta care tulbură carnea<br />
Cu un minim curaj<br />
Această eliberare destinată sieși<br />
Nu rezistă nici vârtejurilor mâniei<br />
Nici geamătelor plânsului<br />
Nici chiar sublimei rugăciuni.<br />
185
Rămâne întotdeauna<br />
În ciuda acestui sacrilegiu<br />
O chemare delăsătoare<br />
În tremurul pleoapelor.<br />
186
Sub podul<br />
Sub podul<br />
Dintre ramurile unui copac<br />
Și galeriile din fier vechi<br />
O siluetă<br />
Șterge reflexele apei<br />
Chipul e obosit<br />
În noaptea pierdută<br />
Ochii-s scunfundați<br />
În pielea altuia.<br />
Umbra anonimă se pierde<br />
Nici o parte văzută<br />
Nici o parte așteptată<br />
Să fie străinul ce pleacă?<br />
Sau străinul care vine?<br />
187
La răscrucea deșertului<br />
La răscrucea deșertului<br />
O femeie goală<br />
Se rostogolește pe nisip<br />
Își freacă sânii<br />
Pe urmele caravanei<br />
Oare încearcă să se îmbete<br />
De mirosul beduinului?<br />
Sau își pierde feminitatea<br />
Sub povara cămilei?<br />
Goliciunea sa dăruită stelelor<br />
Înlătură toate frontierele lumii.<br />
188
Noaptea se liniștește<br />
Noaptea se liniștește<br />
Copilul din mine surâde<br />
Stelele leagănă visul<br />
Și-l destăinuie lumii<br />
Copilul din mine suflă în lumânare<br />
Mâine e o altă noapte<br />
O altfel de lumânare.<br />
Noaptea mă așteaptă<br />
Fetița din mine ezită<br />
Visul se agită<br />
Fetița din mine rătăcește drumul<br />
Mâine e o altă noapte<br />
Un alt drum.<br />
Noaptea își închide porțile<br />
Femeia din mine se grăbește<br />
Noaptea mi-a mărturisit<br />
Secretul visului<br />
Când de la un capăt la celălalt<br />
L-am însoțit<br />
Până la ultima rugăciune.<br />
Aproape c-am uitat chipul<br />
Chiar, o rămășită de emoție<br />
Mi-amintește că sunt<br />
De ce am visat până la urmă?<br />
La începutul tăcerii<br />
189
Totul e aproape de taine<br />
O mână mângăietoare<br />
Se apleacă pe pieptul meu<br />
Transpirația-mi rece absoarbe<br />
Mirosul fiorului<br />
În inevitabila ruptură<br />
Între brumă și crepuscul.<br />
190
CHILE<br />
Mirna Ortiz<br />
Face parte din fondatorii proiectelor "Poezie și Discovery" și "Passeggiate<br />
Creative", ambele având drept scop promovarea poeziei, a frumuseții și a interacțiunii<br />
cu mediul natural și cu locurile istorice.<br />
Bibliografia selectivă:<br />
Ventanas-Finestre (Windows) (2017)<br />
191
[Vântul îți poartă cenușa]<br />
Vântul îți poartă cenușa<br />
În durerea ta ca mamă<br />
Stă indiferența noastră incadescentă<br />
La sunetul ascuțit al țipetelor tale,<br />
Într-un cor de chemări.<br />
Sfântă mamă, pământ!<br />
Acum lacrimile noastre nu sunt suficiente<br />
pentru a stinge focul<br />
nici sângele nostru<br />
nici moartea noastră<br />
pentru a calma demonii capitaliști<br />
care se hrănesc cu mațele tale<br />
Aceasta-i globalizarea sărăciei și a îndatorării.<br />
Viitorul va veni<br />
când noi vom uita paradisul<br />
pentru că l-am dăruit cu pasivitatea noastră de consumatori<br />
Ne-am uitat sufletul care ne-a unit.<br />
Rădăcinile noastre sunt în aer.<br />
Suntem cenușă.<br />
Ne-au furat istoria.<br />
192
Scări spre cer<br />
Mă urc pe scările metrolului Plaza Egana<br />
îmi place să mă uit direct la forma cerului<br />
etajul se dizolvă<br />
spațiul<br />
nu simt atracția pământului<br />
doar un apel de la nori pentru a deveni eteric,<br />
câteva secunde de zbor înainte de a ajunge la suprafață<br />
unde se ivește realitatea.<br />
193
[Ți-au disprețuit sămânța]<br />
Ți-au disprețuit sămânța,<br />
mamele<br />
originea ta<br />
culoarea ochilor tăi<br />
sângele tău indian.<br />
India, pentru că ignoranța<br />
de un egoism cuceritor<br />
nu știa paradisul<br />
nașterilor cerului<br />
iar zeii s-au transformat în vulcani.<br />
Ți-au furat culorile<br />
cântecele tale, limba ta, focul tău,<br />
sufletul tău<br />
pământul.<br />
Și-au discreditat sămânța<br />
și după aceea au dispărut<br />
între gloanțe<br />
lâna de oaie<br />
și comunitățile catolice.<br />
Noua lume nu a fost<br />
pentru voi.<br />
194
Călătorul<br />
O fereastră este portalul<br />
unei lumi în mișcare,<br />
unde amintirile<br />
zilelor fericite<br />
apar pe fiecare munte,<br />
în felinarele străzilor,<br />
în orașele care trec,<br />
dar acelea sunt cele care dispar cel mai repede<br />
pentru că, în funcție de peisaj,<br />
ajung de asemenea:<br />
durerile,<br />
care se observă de la fereastra unui tren<br />
acestea își pierd forma,<br />
sunt puse într-un colț<br />
o altă locomotivă vine din sensul opus<br />
dar cumva<br />
continuă să-l bată pe deținut<br />
Este inevitabil să nu îți amintești<br />
ceea ce scapă.<br />
La fiecare metru avansat<br />
Speranța crește<br />
și ceea ce îți stoarce sufletul<br />
nu se va întoarce,<br />
nu te vei întoarce<br />
deoarece călătoria înseamnă o viață nouă<br />
și cel care a ajuns la destinație<br />
Devine o altă lumină.<br />
195
[Este noapte cu lună plină]<br />
Este noapte cu lună plină<br />
De la balconul meu privesc<br />
unul din dansurile norilor.<br />
Se mișcă să creeze<br />
o scenă dramatică,<br />
se poate vedea<br />
cum toți cei din jurul ei<br />
doresc să o aibă<br />
Cifrele intercalate,<br />
dansează în jurul ei,<br />
o luptă nesfârșită,<br />
deschizând gura<br />
brațele-i,<br />
se dizolvă și se transformă<br />
în bărbați<br />
lupi<br />
maree<br />
în ochi și guri neliniștite,<br />
pe o roată a dorinței,<br />
uman<br />
animale<br />
ocean,<br />
din nori,<br />
Și ea este încă atât de plină,<br />
tăcută.<br />
Aceste dorințe nu o deranjează,<br />
ele sunt doar nori,<br />
gânduri,<br />
196
poezii<br />
atrase de lună<br />
influența lor fiind nebunie,<br />
mișcare și nostalgie.<br />
Aceasta se va preface în albastru,<br />
după lupta sa cu alte stele<br />
cu alte vânturi.<br />
197
INDIA<br />
Shiva Prakash<br />
Este autorul a nouă cărți de poezie, cincisprezece piese de teatru și trei lucrări<br />
critice în kannadă, care au fost foarte comentate, interpretate și traduse în mai multe<br />
limbi: indiană, engleză, spaniolă, franceză, italiană, germană, poloneză și turcă.<br />
A călătorit și a citit poezii în diferite țări din Europa, Asia și America.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
I Keep Vigil of Rudra (2009),<br />
Traditional India Theatre (2006),<br />
Indian Theatre 2000 (edited) (2011).<br />
199
Monologul paznicului<br />
din “Agamemnon”<br />
Nici o noapte nu era mai lungă decât seara aceasta<br />
Printre numeroasele nopți nedormite<br />
Timp de douăzeci de ani.<br />
Nici o noapte nu a fost mai lungă<br />
Atâta timp!<br />
De ajuns.<br />
Mai bine mori decât să trăiești această vârstă înaintată<br />
Fără somn.<br />
Așa cum s-a întâmplat această rezolvare<br />
Uite!<br />
Căderea Troiei!<br />
Victorie pentru greci.<br />
Lumini<br />
Iluminarea<br />
Unul câte unul<br />
În fort după fortăreață<br />
A adus vestea.<br />
- În sfârșit s-a terminat!<br />
Înainte de a mă putea ridica<br />
Un oftat<br />
Cine<br />
Cine este ea,<br />
200
Cea care murmură<br />
De una singură<br />
În lumina magică a lunii arzătoare?<br />
Cine este ea?<br />
Cassandra?<br />
O, Cassandra,<br />
Gura îmi refuză să pronunțe<br />
Adevărul de coșmar<br />
Ascuns în jumătatea ta de glas.<br />
Tatăl ucigându-și fiica!<br />
Ura este întreagă.<br />
Soția ucigându-și soțul!<br />
Ura nu s-a terminat.<br />
Fiul ucigându-și mama!<br />
Ura e întreagă.<br />
Ura compusă din<br />
Duhul mamei<br />
Revenind să-și ucidă fiul<br />
Pentru uciderea mamei<br />
Pentru uciderea soțului<br />
Pentru uciderea fiicei.<br />
Ura nu este epuizată!<br />
Întunericul nu s-a încheiat<br />
Bătălia nu s-a terminat.<br />
Doar lumina magică a lunii,<br />
Cassandra ...<br />
201
O felie de pâine și noi doi<br />
Între pământ și cer<br />
Între atunci și acum<br />
Între foame și sete<br />
Acest moment<br />
E doar o felie de pâine<br />
Și<br />
Noi doi ....<br />
Doar noi doi<br />
Eu, din această parte<br />
Tu, din altă parte,<br />
Trupurile noastre s-au transformat în ochi<br />
Ochii noștri s-au transformat în foame<br />
Ne mărim reciproc<br />
Și privim<br />
Unul și celălalt<br />
La felia de pâine<br />
Nu contează<br />
Care dintre noi<br />
Alege cel dintâi felia,<br />
În momentul în care o luăm<br />
Sau chiar înainte de asta<br />
Voi fi mâncarea ta<br />
Sau tu, a mea<br />
Astfel<br />
Eu sunt pescuitul cu pâinea ta<br />
Sau tu, cu a mea<br />
202
Între noi<br />
Acest moment -<br />
Doar o felie de pâine putrezită<br />
Lată ca pământul;<br />
Noi doi....<br />
203
Prințul încoronat la ușa colibei<br />
unei bătrâne<br />
Prințul încoronat:<br />
Eu sunt prințul Orientului<br />
Călăreț curajos al unui armăsar arab<br />
Plecat la vânătoare! Hoy, hoy, o vânătoare!<br />
Trecând pădurile, împușcând fiarele,<br />
Am călătorit prin pădure<br />
Chiar prin pădure.<br />
Alungă furia vântului de pe aripi,<br />
Îndepărtează pe toată lumea<br />
Sunt în galop<br />
Și mai departe, galopând într-una.<br />
Dincolo de pădurea din tufișuri<br />
- Coliba ta șubrezită, o văd<br />
E aproape<br />
Mă apropii de ea<br />
Ce curaj, cu opt inimi ce le ai, bătrână, să trăiești într-un astfel de loc<br />
unde, când plângi “Ah ...!” nimeni nu răspunde “Oh ...!”;<br />
În cazul în care nici un om, animal sau pasăre nu poate găsi o picătură<br />
de apă pentru a bea!<br />
Porțile norocului tău sunt deschise larg: imaginează-ți! Eu, prințul<br />
prinților, cel mai viteaz războinic, stau la ușa colibei tale sărace.<br />
204
Spune-mi, ce-mi poți oferi?<br />
Batrâna:<br />
Ce fel de prinț ești, fără o armată<br />
General sau alai? Crede-mă, ești doar<br />
Un oarecare fără tron, bogăție, harem.<br />
Nimeni din această pădure nu ar muri pentru<br />
Pielea unui prinț. Și nimeni din această casă<br />
Nu-i pasă cât de frumos ești.<br />
Ai venit aici ca un cerșetor care își întinde<br />
Palmele. Nu le mai bate. Nimeni<br />
Nu poate ajunge într-un loc ca acesta.<br />
Uită-te, cu visele tale: uită-te la coliba asta,<br />
dacă vântul suflă wooiii, va fi aruncată în cer peste rooiii!<br />
Acesta<br />
este regatul meu.<br />
Uite, uită-te la lemnele de foc ce ard în vatra mea: aceasta este capitala<br />
mea.<br />
Uită-te la vasul de lut de pe foc: acesta este palatul meu.<br />
Pasta de mei sfârâie și dansează în palatul meu: miroase, miroase parfumul<br />
ei,<br />
prostule! Toate acestea sunt bogăția mea.<br />
Nu mă voi despărți de ea, chiar dacă îmi dai de două ori, de trei ori,<br />
de o mie de ori<br />
împărăția pe care tocmai ai pierdut-o în pădure!<br />
205
Lătră ca un câine înfometat. Dar dacă latri te voi bate<br />
cu aceast polonic și te voi îndepărta! Vaiete-te! Plângi!<br />
Ca un pui înfometat! Acum! Aici!<br />
Apoi, poate că din inima mea se va prelinge o picătură de milă.<br />
Apoi, poate vei obține un pumn din boabele mele de ragi.<br />
206
Râul între<br />
Nu pot ajunge la tine, o, orașul meu iubit ... /Nu te văd plimbândute<br />
pe neașteptate/ Și mângâiat de razele soarelui de aur... /Nu pot să<br />
ajung la teatrul tău de balet. /În cazul în care visele înaripate dansează<br />
pierdute... /Nu pot intra în vechea universitate. Și biblioteca ei este<br />
plină de înțelepciune prețioasă/ Nu pot să stau și să privesc oamenii<br />
care se mișcă în și în afară/ și de pe tramvaiele tale de jucărie/<br />
Orasul meu iubit/ Când visele fac dragoste cu amintirile/ În apa de<br />
confluență și în lumina soarelui/ Într-o după-amiază perfectă de vară/<br />
Râul dintre noi a început să se reverse/ Inundând podul/ Singura<br />
legătură dintre tine și mine/ Râul încă se umflă/ amenințând să înece<br />
complet orașul viselor mele ...<br />
207
O apă-ghicitoare!<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Arătă-mi unde este izvorul,<br />
Ochiul umed al miezului pământului,<br />
Înțelegerea noriilor și a pietrelor<br />
Apă de Coco, apă de Limca<br />
Apa închisă în sticle<br />
Apă fermecată de cel viclean<br />
De magicienii pieței<br />
Apă transpirată, apă de sânge<br />
Beat de aceste ape<br />
Limba mea s-a transformat într-un șarpe<br />
În inimă se aprind incendii<br />
Foametea se răspândește în intestine<br />
Râurile licitate strigă<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Oamenii dispăruți strigă<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Fântâni pline de cadavre plâng<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Nici un sfârsit la strigarea iazurilor<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Bazine și puțuri, râuri și oceane<br />
Plângând într-un cor<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Nu mai e răcoare în apa noastră<br />
Nu mai are puterea de a stinge setea<br />
208
Spune-ne unde e izvorul<br />
Izvorul apei dulci care răcorește<br />
Și poate stinge setea noastră<br />
În mijlocul muncii nesfârșite a zilei<br />
Noaptea, focul prins<br />
Ca o voință<br />
Ființele viselor noastre secrete<br />
Doar plâng<br />
În fiecare limbă umană<br />
În fiecare strigăt al fiarei<br />
Și în tăcere<br />
În culturi distruse<br />
Și lucruri fără viață:<br />
O, apă-ghicitoare! O, apă-ghicitoare!<br />
Trezește-ți bagheta somnului<br />
Îndreapt-o spre izvor<br />
Să ne spui tuturor<br />
Uite! Aici este!<br />
Leac pentru toate bolile<br />
Apa dătătoare de viață,<br />
Aici este! Chiar aici!<br />
209
SERBIA<br />
Adam Puslojić<br />
S-a născut la 11 martie 1943 la Kobisnica/Cobişniţa, lângă Negotin, în Serbia.<br />
Primele creaţii literare (poezie şi traduceri) le publică în revista belgrădeană<br />
„Vidici” şi în „Razvitak” din Zajećar (1963-1964). Debutează editorial cu volumul<br />
Postoji zemlja (Există pământul, 1967).<br />
A fost ales membru de onoare al Academiei Române, în 7 februarie 1995 şi<br />
al Academiei de Ştiinţă, Literatură şi Artă din Oradea, instituţie ce reuneşte scriitori<br />
şi oameni de ştiinţă din Europa. Face parte şi din Uniunea Scriitorilor din România.<br />
Titlul de Doctor Honoris Causa i-a fost acordat de către Universitatea din<br />
Oradea (2001) şi Universitatea din Arad (2004). Este Cetăţean de onoare al oraşelor<br />
Ploieşti (2001), Skopje (Macedonia, 2002), Călăraşi (2007) şi Târgu Cărbuneşti<br />
(2007).<br />
În prezent, Adam Puslojić este preşedintele de onoare al Asociaţiei de Creaţie<br />
şi Prietenie „Frăţia sârbo-română” din Belgrad, iar la Uniunea Scriitorilor din Serbia<br />
conduce departamentul de Relaţii Internaţionale. Poezia lui Adam Puslojic a fost<br />
tradusă în peste 20 de limbi străine, printre care: italiană, suedeză, germană, rusă,<br />
engleză, bielorusă, slovenă, română (traduceri semnate de poeţii Nichita Stănescu şi<br />
Ioan Flora).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Plâng, nu plâng (1991)<br />
Adaos (1999)<br />
Versuri din mers (2003)<br />
Trimitor la vise (2005)<br />
Tăcere lustruită (2006)<br />
211
Asimetria Durerii (trilogie, 2008-2009)<br />
Punte între sentimente. Selecţie din lirica română şi irakiană contemporană (2012)<br />
Confluenţe poetice. Selecţie din lirica română şi libaneză contemporană (2013)<br />
Exaltare din abis,<br />
Inscripţii abrupte,<br />
Culmea (2016).<br />
212
Burebista, cel tânăr<br />
am citi undeva poate<br />
la tânărul Burebista<br />
cum Danubius nu-i<br />
decât un vis de râu dac.<br />
Un vis din paradis<br />
zis Ister și Istru-Nistru,<br />
adică Isterus poate și<br />
Istericus-frate.<br />
Un singur val valah,<br />
cosmic și practic oval,<br />
o deltă aurie de plumb<br />
peste albastru - stelar<br />
un vis dac, sărac, ucis<br />
ca un astru slavolatin<br />
și un abis concav, dar<br />
pus undeva sus<br />
la un adăpost unde dorm eu,<br />
un Danubius rostit de Dumnezeu.<br />
Burebista, cel tânăr poate<br />
aici nu avea dreptate.<br />
213
Poem din înainte<br />
mai înainte<br />
de carte exact<br />
ce nu se poate<br />
dar asta totuți mereu<br />
mâncăm cu<br />
o poftă măruntă<br />
și adevărat cosmică<br />
bine-mi cunosc eu<br />
gura mea, burta mea<br />
sârbobalcanică<br />
asta sunt acum valah<br />
niște versuri abia acum<br />
dar nici azi scrise<br />
nu sunt numai - ah<br />
de o singură mână<br />
din lumea nebună<br />
întreagă!<br />
214
Cei doi, invizibili<br />
Dumnezeul de jos<br />
și Cel de sus<br />
s-au unit<br />
în fine<br />
la mine acasă<br />
dără de mine<br />
cei doi, invizibili<br />
rămân în fine<br />
am încredere totală<br />
în absența fatală<br />
Unul fără Altul<br />
chiar nici nu sunt<br />
cinic și ironic spus<br />
eu sunt vizibil expus<br />
un exponat cosmic fără<br />
valoare mai mare<br />
sunt un vers mărunt<br />
215
Fel de poet<br />
Poet fiind<br />
sunt foarte atent<br />
când cineva<br />
încă mai descoperă<br />
orice bunăoară<br />
o stea<br />
o galaxie<br />
o seducție rară<br />
o încercare de dragoste<br />
și cad în genunchi<br />
sunt un credincios<br />
cu păcate selective<br />
un liric total<br />
adăpostit și sonor<br />
dar imediat fel de poet<br />
uimit de uitat<br />
216
O rază rară azi, dragostea<br />
Și eu sunt o rază<br />
rară doar azi<br />
din nou ascult<br />
versul șipotului<br />
rudimentar<br />
și testamentar<br />
vă cânt posibil<br />
și greu de stat<br />
în picioare<br />
pe lume mai mult<br />
ah ce bine-mi<br />
stă pe suflet<br />
lacrima ta<br />
asta este<br />
Ea a mea<br />
dragostea<br />
doarme<br />
acasă<br />
217
MAROC<br />
Khalid<br />
Raissouni<br />
Poet și traducător. A obținut diploma în literatura arabă la Facultatea de Arte<br />
și Științe Umaniste din Tetuan, în 1988, fiind profesor de limbă și cultură arabă la<br />
Institutul Severo Ochoa de Tánger.<br />
Creația literară a lui Khalid Raissouni este plurivalentă: poezie, articole, studii<br />
critice și literare, traduceri, eseuri etc..<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Arribar a la Bahía (2000)<br />
La Lozana Andaluza (2009)<br />
Lucrări poetice selectate (2010)<br />
Solitudini, galerii și alte poezii (2011)<br />
Domenii din Castilla (2017)<br />
219
Secrete de albire<br />
Cuvântul este secretul lui Dumnezeu,<br />
albul, goliciunea, plânsul și absența,<br />
o altă întrebare despre o carte ascunsă în labirint,<br />
nu cereți răspunsul,<br />
o bibliotecă circulară tăcută<br />
unde se pune întrebarea orbită de Borges,<br />
albeață în eternitate,<br />
o față care nu se proiectează în cerneală,<br />
oglindă un vid sau un ecou,<br />
Ecou sau goliciune?<br />
Cartea este un spirit rătăcitor,<br />
o rană care contemplă distanța,<br />
un cer ce stă în limitele întunericului,<br />
o cale ducând la nonsens.<br />
Suntem întârziați fără noimă<br />
revoltați împotriva limbii,<br />
noi suntem tăcerea semnelor,<br />
visurile fără ieșire<br />
care se topesc între buzele întredeschise,<br />
nimic scris de o cerneală umilită ...<br />
Cine deține secretul acestui alb?<br />
Cuvântul este secretul lui Dumnezeu,<br />
nevinovăția este goliciunea noastră veșnică<br />
și strigătul este semnul absenței.<br />
220
Secretele ruinelor<br />
În Córdoba, am citit o carte,<br />
Am mers printre ruine<br />
meditând despre eternitate<br />
Depărtându-se de cerneala mea,<br />
Soarele mi-a arătat ignoranța,<br />
Respiram aerul greu<br />
care îmi împărtășea secretul<br />
și m-a încurajat cu ambiguitatea dulce<br />
și cu tentația de a înghiți cuvântul.<br />
În Cordoba, cartea era deschisă<br />
și dintr-o dată m-am trezit în afara spațiului său,<br />
purtând firul unei glorii de praf,<br />
Am văzut Guadalquivirul plângând<br />
Și arcurile care se prăbușeau<br />
deasupra unei marmure strălucitoare<br />
și ornamentele arabescului ce mă batjocoreau,<br />
L-am văzut pe Ibn Hazm dându-mi Cartea pasiunii sale<br />
sfătuindu-mă să descifrez codul cernelei secrete<br />
poate găsesc în dragoste un punct de sprijin pentru piciorul meu<br />
pentru a ilumina ruinele<br />
și secretele unei cărți care reînvie.<br />
221
Secretele pietrei<br />
O mișcare învinsă,<br />
o suliță care nu ajunge în cerc.<br />
Cercul tăcerii,<br />
muzeu al profeților<br />
care călătoreau în toamna aceasta<br />
pierzând numere,<br />
cuvinte parfumate<br />
și scrisorile care se lipesc pe mâna mea<br />
alunecând în vidul dorit,<br />
hemoragia nopților și a chipurilor<br />
cernite în strigătul culorilor,<br />
Îmi doresc să poți ridica acele urme confuze<br />
în ultimul tău exil<br />
Pândește regatul albastru de labirinturi,<br />
și tu, ca mine, fără rost,<br />
captiv la răscrucea de cuvinte.<br />
Printre murmurul lacurilor<br />
și a razelor unei zile tăcute<br />
acolo, cartea ta doarme sub un soare îndepărtat<br />
scandând versuri ale rănii invizibile,<br />
Mă scufund în razele uitate,<br />
în întunericul apei,<br />
și în apropierea aprinsă a înfrângerii<br />
ce vă aduce mai aproape de hotarele morții.<br />
În izvoarele sufletului sfârtecat,<br />
Nu era oare un călăreț înfrânt care plângea<br />
Într-o carte îndepărtată<br />
căutând o oază sau o umbră de copac<br />
cu ramurile întinse?<br />
222
[Porniți drumul...]<br />
Porniți drumul prin ravene<br />
cu albul zdrențuit<br />
care a atras<br />
transparența nimicului,<br />
a fost manuscrisul unor linii strălucitoare,<br />
caligrafie care fuge de asaltul tribului<br />
Pierderea fiind un tron<br />
și lumina o golire absolută,<br />
o abolire a numelor,<br />
și mâna mea scufundându-se în tatuaj.<br />
Uimit, îmi contempla degetele în iadul<br />
cuvintelor, anulându-mi plecarea:<br />
Lumina sufocantă era învierea mea<br />
Oh, lumina din adâncimi,<br />
Iartă-i frica elegiilor fără sfârșit<br />
Retrageți sufletele urmărite de pragurile mele,<br />
și scrie-ți definiția prin înșelăciune!<br />
Alergând între suflete implicate<br />
și definiții confuze,<br />
Caut un refugiu pentru amprentele mele,<br />
nedumerirea face ca uimirea să iasă din tunel<br />
Către un calvar,<br />
o voce îmi atrage căderea<br />
în firele unui zâmbet.<br />
Închisoare sau pumnal de nebunie,<br />
elegii și cădere<br />
vertiginoasă spre sfere<br />
de scrieri și de moarte,<br />
gard de întuneric<br />
223
și sinuciderea cuvintelor învrăjbite<br />
în gâtul profeților.<br />
Eu am fost chiar întâlnirea fluturelui<br />
cu strălucirea aurorei.<br />
Culorile erau un regat<br />
care priveau la amurgul<br />
ridicând săbii<br />
de labirinturi și uitare.<br />
224
Secretele Peșterii<br />
În poala chemării<br />
piatra lui Narcis a fost sfărâmată.<br />
Chipul dorea fulgerul<br />
imaginii sale în oglinzile zorilor,<br />
parfumul în râuri de uitare.<br />
Oh, stea, care vibrezi în beznă!<br />
Orbirea este destinul tău<br />
și inima, binele acestor ani blânzi<br />
care se revarsă în beznă;<br />
Capriciul tău este un mormânt vechi<br />
dintr-un sat care încă mai visează primăvara.<br />
În aer se simte tânguirea sufletelor rătăcite<br />
Sorbind otrava cuvintele voastre confuze.<br />
Oh, fluture al tristeții,<br />
Tu vezi umbra Dumnezeului murind!<br />
Soarele apune,<br />
Dumnezeu dispare, de asemenea,<br />
Cine a vorbit, a murit,<br />
sabia lui este încă la gât.<br />
Dumnezeu a murit în grădina lui.<br />
O singură moarte nu este suficientă<br />
pentru a șterge memoria lunii mele fără somn.<br />
Oh, elegie… lasă să migreze<br />
sufletele lor confuze,<br />
lămpi care luminează singure,<br />
Migrați în golul<br />
225
care fierbe în sângele meu, ghinionul extazului!<br />
Dumnezeu a murit în grădina lui<br />
iar marea și-a recăpătat puterea cea mare,<br />
dezvelind vrăjitorul ce tremura în pasiunea mea,<br />
strălucirea uimitoare a anotimpurilor.<br />
Soarele învăluia întunericul sufletului meu<br />
și din tăcerea-mi dezamăgită curgea sânge<br />
la chemarea pământului.<br />
Se ivește într-un potop de goliciune.<br />
O singură mare nu are loc<br />
în splendoarea uitată.<br />
Dumnezeu a murit în grădina lui.<br />
Marea mă va ajuta să-i răspândesc cenușa;<br />
valurile nu vor renunța<br />
să-și curețe păcatele și bucuriile<br />
și vântul nu-și va scutura sufletul,<br />
nici fumul timpului său liber,<br />
nici sângele vărsat în aer<br />
cu garoafe triste.<br />
Dumnezeu a murit în grădina lui.<br />
Cel care a vorbit a murit,<br />
dar sabia lui este încă la gât.<br />
Cine a spus că poetul va asculta cu amărăciune<br />
sunetele unor chitare de dragoste?<br />
Cine a spus că va muri epuizat<br />
în poala unei nopți ferme?<br />
Cine a spus: sufletele confuze care au pierdut<br />
prospețimea apei vor recupera<br />
lămpile timpului?<br />
Cine a spus: Nu ardeti vise in pieptul rafalei<br />
Vrăjitorilor de stele?<br />
226
Cine mi-a spus că respirația mea nedumerită<br />
și fața-mi acoperită de beția nopții<br />
nu se vor ridica din cenușa toamnei<br />
precum Phoenix?<br />
Rapsodiile au mințit<br />
Și au fost blestemate profețiile lui.<br />
Dumnezeu a murit în grădina sa.<br />
Rănirea câmpului<br />
înflorește deja în adâncul sufletului meu<br />
o melodie care irumpe din schimbarea anotimpurilor,<br />
și la orizont văd idoli împrăștiați<br />
în această goliciune,<br />
Am auzit copitele cailor prin timp<br />
care se grăbeau îndoliate<br />
În clipe imposibile.<br />
Dumnezeu a murit în grădina lui.<br />
Cine a spus ... și ce a spus?<br />
Cel care a vorbit a murit,<br />
dar sabia lui încă este…<br />
227
ARGENTINA<br />
Ricardo Rubio<br />
Poet și profesor de gramatică și programator analist al limbii engleze. În<br />
prezent este editor.<br />
Membru în Grupo Arte en tus Manos, care realizează lecturi de poezie, expoziții<br />
de arte plastice. Membru al Asociației "Pjetër Bogdani".<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Pie a pie, algunos pasos” (1979)<br />
Arbol con pájaros” (1996)<br />
La leyenda de Tromentor” (2002);<br />
“Entre líneas de agua” (2007)<br />
“Hero - Carmina” (2017).<br />
229
Motivul este orb când o prismă<br />
este sfărâmată<br />
Orice cuvânt nu este cuvântul tău;<br />
vocea copilului nu este a ta<br />
cu gâtul de tunet,<br />
nici culoarea lalelei, nici briza sudică.<br />
Scutul acesta nu te copleșește cu frică,<br />
acest prag nu împiedică trecerea săgeților.<br />
Uneori, lumina este împrăștiată<br />
pentru a lăsa un decalaj confuz<br />
în ochii oamenilor.<br />
Când pădurile de pe pământ nu mai pot fi repetate<br />
ei nu și-au imaginat frunzele lor,<br />
când soarele era un punct<br />
ca toate punctele,<br />
când stelele erau fragmente<br />
ale unei stele nebune,<br />
și molecula a vibrat de atâta chemare,<br />
scriitorul făcând deja parte din memorie<br />
în această privință,<br />
și deși ochii lui nu se potriveau cu spiritul<br />
nici osul, nici căldura, nici inculparea,<br />
în viața inertă, dictată de râsul pasiunii<br />
și de camera întunecată a științei.<br />
Apoi, un om privea peria, fisura,<br />
efortul muscular<br />
prin simpla dizolvare a deschiderii.<br />
Și gemea.<br />
230
Nu știm nimic,<br />
cu excepția nepotrivirii<br />
Simt veselia<br />
care aprinde inima zorilor.<br />
Îmi închid ochii și îmi închipui semnele<br />
unui limbaj universal.<br />
Caut motive<br />
în timp ce tristețea palpită<br />
revărsată în crăpăturile<br />
unui spațiu mirat.<br />
Când zorii deschid drumuri,<br />
Mintea pare speriată<br />
Cu ce otravă înăbușim insistența<br />
și iluzia, dacă nimeni nu știe lumina distanței?<br />
Nimeni nu deține culoarea ce se revarsă<br />
Conștiința a parcurs milenii pentru a ajunge aici<br />
și a împins un om uluit<br />
în mijlocul pietrelor.<br />
Există plantații rănite de sete,<br />
păsări speriate<br />
Micul pește ce se împotrivește iernii.<br />
Dar sunt mâinile femeilor<br />
de-a lungul spatelui meu<br />
Îmblânzind loviturile vieții.<br />
Simt mângâierile și durerile<br />
Acum anii se duc pentru totdeauna,<br />
și sunt doar tăcerea<br />
unui simplu gest.<br />
231
Variabile de natură eroică<br />
Râsul creează ideile<br />
pe care mintea nu le înțelege.<br />
Cum am venit aici,<br />
în acest punct de reper risipit,<br />
în aceste minute de splendoare întotdeauna atât de departe?<br />
Sunt spectatori care înțeleg<br />
șansele orbului?<br />
Mai târziu am observat că fapta<br />
conspiră, agită, epuizează,<br />
încercați să opriți flacăra care strălucește<br />
la căldura unei îmbucături,<br />
în fața șoaptei unui fiu,<br />
înainte femeii pe care o iubesc.<br />
Nu este bine ca o îmbrățișare să nu se întâmple.<br />
Soarele arde de fiecare dată,<br />
fiecare respirație stinge lampa,<br />
în plex, anarhia încetează să mai domnească<br />
ca și în cele întâmplate cândva,<br />
Timpul decide cine și cum<br />
Se va prăbuși.<br />
Nu există cardinali în cosmos<br />
și întoarcerea nu este înfrântă.<br />
Plec de pe scut, dezleg centura<br />
și simt mângâirile de sete.<br />
Casa visează la un cor de bucurie,<br />
strălucirea strălucirii<br />
căci femeia e chiar lumina.<br />
232
Gânduri de greutate<br />
în fața naturii lucrurilor<br />
Împotriva uitării, a timpului care este în mine<br />
își susține partea, răzbunarea;<br />
avertizează că a lăsat norocul<br />
în mâinile unui zâmbet fugar,<br />
în golurile istoriei goale în fiecare colț,<br />
în fiecare colț în care se mângâie<br />
A fost o vibrație străină.<br />
Poate dorințele s-au adunat acum<br />
și adjectivul unui viitor credincios<br />
sau cu o îmbrățișare,<br />
dar golurile și tânguiala revin<br />
sunetul pașilor,<br />
alergătorii nespuși,<br />
infamia cenușie.<br />
Țipetele fac parte din această șansă,<br />
din acest tremur de neoprit.<br />
În derivă de date, aer, pământ, copaci și râuri,<br />
natura face legi și confirmă împietatea:<br />
respinge iertarea celor slabi,<br />
seamănă cu verbul condamnării, caută, devorează.<br />
Acum, mâinile mele nu se împotrivesc acelor garduri,<br />
ce condamnă greutatea sabiei<br />
să uite epopeele.<br />
233
Acum trecutul este dezgolit cu voce tare<br />
și cel care eram, când nu eram,<br />
Am vrut să câștig cruciada celor drepți,<br />
lupta dintre flăcări, aerul din motivul ființei.<br />
În fiecare moment, destinul a râs ca și astăzi,<br />
cu beția sa veșnică.<br />
234
Murmurul motivului<br />
Când drumul se ridică în față<br />
nu este dificil să ordoni pașiilor<br />
și să insiști pe direcția unei căi.<br />
Percep oscilația universului<br />
cu proiectul pe care nu îl intuiesc.<br />
Gheața mă confundă<br />
și nimic nu va împiedica poticnirea.<br />
Uneori soarele nu ajunge la ușa mea;<br />
alte dăți,<br />
cerul alungă norii și nu plouă.<br />
Bunul simț ne obligă să căutăm motive.<br />
Știu că respir,<br />
deși ignor simțul inerției.<br />
Încerc doar să depășesc sufocarea,<br />
opresiunea, plictiseala, aciditatea,<br />
speranța pustiită a dreptății.<br />
Unde este logica, judecata, motivul?<br />
Îndoielile se zăpăcesc cu trucurile lor,<br />
absurd, prostesc, se amestecă<br />
umplu ochii și contractă nopțile,<br />
golesc măduva, răsucesc busolele,<br />
corodează vigoarea.<br />
Adevărul este ascuns, împrăștiat în aer,<br />
fiecare dilemă își tolerează cauzele<br />
chiar și atunci când natura ignoră totul din milă.<br />
235
PORTUGALIA<br />
Maria<br />
do Sameiro<br />
Barroso<br />
Poet, translator, eseist, literat, doctor și cercetător al istoriei medicinei.<br />
Este licențiată în filologie germană, în medicină la Universitatea din Lisabona<br />
și doctorat la Facultatea de Științe Sociale și Umaniste de la Universitatea din Lisabona.<br />
Este autoare a 42 de cărți de poezie, publicate în Portugalia, Brazilia, Spania,<br />
Franța și SUA și în alte țări, Maria Sameiro do Barroso este membră a Mișcării<br />
Mondiale de Poezie (WPM) și redactor al revistei literare internaționale "Espaço<br />
do Ser - Poesia Tradução Ensaios". Poemele sale sunt traduse în limbile spaniolă,<br />
franceză, engleză, germană, italiană, olandeză, chineză, japoneză, română, poloneză,<br />
turcă, arabă, rusă, coreeană, malayană.<br />
A primit Premiul Antonio Patricio (1999); Premiul Internațional de Poezie<br />
„Palavra iberica“ (2009); Premiul Antonio Patricio (2008).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Rósea litania (1997)<br />
Poems of the Incomplete Night (2010)<br />
A Country for Feeling: English Poems (2013)<br />
Blue Universe: Flowers of the Symbiosis (2013)<br />
Los molinos del tiempo (2016)<br />
237
Pânze goale<br />
Sunt o pânză goală, am doar cuvintele mele<br />
pentru a cânta.<br />
Așa că, apuc venele frumuseții,<br />
mă plimb printre coridoarele nesfârșite<br />
adun isteria albastră, topazurile însorite<br />
amintiri de nimic,<br />
îți cuprind visele cântate,<br />
gust mierea, apa de trandafir,<br />
și scoicile goale strălucesc în văi adânci,<br />
printre safire albastre.<br />
Păstrez amintirile pe apă.<br />
Pescarii încă stau în praf<br />
Adevăratele sentimentele îți aparțin ție<br />
Strămoșii mei adevărați erau încoronați<br />
Cu ceață și noapte.<br />
Trandafirii de ceață îmi aparțin doar mie.<br />
238
Narcisele<br />
Cunoști locul unde narcisele<br />
cresc.<br />
Cunoști stâncile, iarba,<br />
timpul cireșelor,<br />
îmi cunoști numele.<br />
Ai auzit orele ceasurilor eterne<br />
Cunoști gustul murelor,<br />
Cunoști locul unde râurile se întâlnesc.<br />
Cunoști locul unde nisipurile se despart,<br />
Cunoști locul unde<br />
buzele tânjesc<br />
Cunoști locul unde<br />
păsările negre mor.<br />
Cunoști locul unde luna<br />
este un oftat de doliu.<br />
239
Vinul amurgului<br />
În urmele de fum, în strălucirea<br />
luminii, îmi îndepărtez cuvintele de mânie,<br />
pietrele de furie.<br />
Beau vinul amurgului,<br />
Și ascult lumea, vechea mea voce.<br />
Mă ascund în tine și mă pierd pe mine.<br />
În umbra magnoliei,<br />
craniul meu a fost o dată ars până la pulbere,<br />
pielea mea a fost o pasăre de imagini<br />
ochii mei muzică de plante, creierul meu<br />
o stea cu raze X.<br />
Moartea este un loc comun,<br />
un salt natural, a aripă goală.<br />
Păianjenii au îmbrăcat toată mătasea și adevărul,<br />
un război de cântece, o transă de întuneric,<br />
o privire înspre tine.<br />
Voci bete se îneacă în umbrele albastre.<br />
240
Camere de abanos<br />
Locuiesc în camerele luminate de abanos,<br />
unde înșelăciunile se intersectează, ghirlande proaspete strălucesc,<br />
și scântei străluminează în păsări gravate,<br />
Trăiesc într-un vis incoerent<br />
în muzică de rășini.<br />
Te afli printre cuișoare,<br />
cântece, coșuri de noapte.<br />
În ritualurile tale de dans incandescent,<br />
Îți beau sarea, stelele dimineții,<br />
roua ta, apa ta de miere,<br />
oglinzi de coliziune, căi,<br />
culegerea de smaralde, figurine de jad,<br />
rămășițe de muzică.<br />
Pe mal, pescărușii continuă să zboare<br />
deasupra brizei oceanului.<br />
Ritmurile tale se răspândesc.<br />
Mă îndrept spre tine.<br />
Cuvintele mele sunt grămezi de cadavre.<br />
241
Corn de aur<br />
Inima mea plonjează într-un moment al metroului,<br />
cuvinte vechi au izbucnit în eter,<br />
plutește în scoarțe goale, poartă miriadele<br />
de farmec.<br />
Îți țin ritualurile în mâinile mele.<br />
În flaute de dimineață, în harpe<br />
de noapte,<br />
Eu car fără oprire crini și pietre,<br />
Înot în râurile tăcerii,<br />
părul meu este un labirint de umbre.<br />
Tu creezi cidru și aripi.<br />
Sunt o stranie băutură într-un corn de aur.<br />
242
UNGARIA<br />
Halmosi Sándor<br />
Poet, traducător și matematician, născut în 1971 la Satu Mare. A trăit 16 ani<br />
în Germania, în prezent locuiește la Budapesta. Ține prelegeri despre tradiții, poezie,<br />
despre posibilitățile individuale și colective de ieșire din criza sufletească, despre<br />
preistoria limbii și simboluri. Consideră că e datoria lui să descopere tinere talente și<br />
să popularizeze poezia, fiind un adept al dialogului cultural.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Patima lui Lao-Tze (<strong>2018</strong>)<br />
243
Acela singur<br />
Cândva şi valea aceea frumoasă, verde, se va usca.<br />
Tot ce are va deveni roşcat şi argint rece,<br />
şi brun şi cenuşiu. Şi-atunci fiecare<br />
va fi chemat, după numele lui.<br />
Tu vei spune două nume dragi.<br />
Eu acel singur cuvânt.<br />
244
Ora 9.36<br />
O discuţie importantă. Se rostesc argumente profesionale,<br />
trebuie apărat punctul de vedere. Bate soarele prin geam,<br />
laptopurile gânguresc în şoaptă.<br />
Adam cugetă, cei doi Péter sunt prieteni buni la vorbă şi la şagă.<br />
Misi spune ceva, ar trebui să reacţionez, dar eu nu văd<br />
decât chipul tău, liniştea ta paralizantă umple spaţiul.<br />
Nu-mi vorbeşti de săptămâni întregi.<br />
Deşi râsul tău ar deschide raiul,<br />
la un cuvânt al tău s-ar despărţi apele mării.<br />
Start Up meeting, ne aflăm la documentul iniţiator<br />
al programului, începe să plouă şi jos, pe drumul<br />
maghiarilor distinşi cu premiul Nobel<br />
încolţeşte iarba proaspătă.<br />
Dar ce se întâmplă cu proiectul de frumuseţe,<br />
cu proiectul deminităţii,<br />
ce-i cu proiectul de viaţă şi oratorie?<br />
Ce-i cu lumea? Ce se va alege de noi, iubito?<br />
Cine-i responsabil, care sunt termenele, etapele critice?<br />
Din câte cuvinte se încheagă pacea?<br />
Din câte săruturi buna moarte?<br />
Vom deveni plăcuţă de stradă, pom, floare, burniţă călduţă<br />
pe tufele de lavandă. Dar pe noi nu ne ajută.<br />
Ora 9.36. Nu există aer. Există bombe.<br />
În noi, sub noi câmpii otrăvite.<br />
Lipseşti.<br />
Lipseşte acoperişul de pe casele cu paturi.<br />
245
Viţeilor aburinzi le lipsesc paiele<br />
Lumii – bătaia.<br />
Lucrăm. La rând e Quality Gate,<br />
avem siguranţa calităţii, rodul muncii noastre<br />
se pârguieşte. Lumina se prelinge pe pereţi.<br />
Ar trebui să mă duc pescar în Norvegia<br />
şi să-l aştept pe Mântuitor, până-i interesat încă.<br />
Aş avea mâini bătătorite ca pământul pe care calcă.<br />
L-aş lua din scurt pentru soarta mea.<br />
Pe mine cine m-ar lua din scurt pentru iubire?<br />
Cine mi-ar cere iubirea?<br />
Indicatorul nu se mişcă. Deşi documentele<br />
sporesc, tabelele excel se umplu,<br />
am discutat deja cursul java,<br />
Peter a semnat deconturi de cheltuieli şi facturi<br />
de călătorie, le-am răspuns germanilor,<br />
am luat decizii, am glumit,<br />
e mulţumit şi Misi, e bine aşa,<br />
proiectul a demarat şi ne va împlini<br />
speranţele legate de el,<br />
dar eu de tine aş vrea să-mi leg toate speranţele,<br />
femeie, Dumnezeu, meştergrindă,<br />
ai multe nume, tu, una şi indiviziblă,<br />
şi-s mari nevoile tale<br />
şi-i mare puterea ta,<br />
dar şi tu eşti neputincioasă în faţa<br />
îndărătniciei timpului şi a golului imens,<br />
eu însumi sunt exemplul, priveşte<br />
încă-i tot ora 9.36, deşi am încercat deja<br />
totul, am derulat fulgerător două vieţi,<br />
am dansat, am migălit împreună, am demarat<br />
un proiect, ne-am făcut să râdem şi credem<br />
246
toţi în viitor, Adam e încrezător, Wolkens<br />
vesel, şi Misi e mulţumit,<br />
în dimineaţa aceasta lui Kőhalmi Péter<br />
i s-a născut o fetiţă, cu cezariană, o cheamă Réka,<br />
e bine, la fel şi nevastă-sa, care-i braziliană,<br />
a venit aici, la capătul celălalt, mai trist al lumii,<br />
după un bărbat<br />
pe care-l respectă<br />
şi-l iubeşte<br />
numai eu sunt singur<br />
şi tu orfană<br />
s-a oprit şi timpul<br />
şi s-a terminat şi aerul<br />
nu mă pot împotrivi cu nimic<br />
şi nici tu nu poţi face nimic împotrivă, Doamne,<br />
pentru că scriptura se împlineşte<br />
orice scriptură se împlineşte<br />
tu ai vrut să fie aşa<br />
nici frumuseţea nu cunoaşte altă regulă<br />
şi îşi are şi iubirea propriile tipare<br />
ora 9.36<br />
alarmă cu bombă.<br />
247
Decameron<br />
trebuie să plec din nou, să mă las în iarbă,<br />
să mă întind sub cerul înstelat, să miros de jos<br />
viorele, să trec prin botezul apei, pe tine să te supun<br />
probelor de vrăjitorie, cum ar fi proba de apă,<br />
proba de foc, să stau în cumpănă, să te arunc<br />
pe rug ori în ţeapă, ei na, ce zici,<br />
n-ai nici un cuvânt de adăugat la prezentarea de pe colofon,<br />
şi amarcord, vă rog, viaţa lui brian,<br />
i tu mama tambien,<br />
vorbeşte-i, pe dedesubt nimic?<br />
şi casablanca, stalker, rejkjavik 101,<br />
unu-două porno, voltaire e de vină,<br />
jules şi jim<br />
omul fără trecut<br />
raiul de toate zilele<br />
monsieur ibrahim şi florile coranului.<br />
ochi larg închişi.<br />
248
Poetul JA, distins cu premiul JA,<br />
îl caută pe Pessoa<br />
Dar nu în cafeneaua sa preferată, în Brazilia.<br />
Lucrurile nu sunt totuşi atât de univoce.<br />
Şi-şi menţin sămânţa.<br />
Astăzi nu se mai cunoaşte noţiunea, deşi odinioară cărţile de medicină<br />
idiene dedicau capitole speciale faptului cum trebuie să ejaculeze<br />
bărbatul dacă vrea să zămislească un copil. Pentru că demult era fix pe<br />
dos – şi asta. Iubire continentală.<br />
Nu există orgasm, doar plăcere. Durabilă.<br />
Ca poezia adevărată.<br />
A bate untul din oceanul de lapte.<br />
E plăcut să te scalzi în ocean.<br />
Fără lactoză.<br />
A 50-a zi de naştere la birt, la 52 de ani.<br />
Pană Liniştită nu se pripeşte,<br />
Marele Frate, Tejo te aşteaptă.<br />
Ia-l tu tine cu o sută douăzeci!<br />
Chicago te-aşteaptă cu blues şi paturi zeci!<br />
Nu-i rău să te rătăceşti la Lisabona<br />
Tramvaiul 28, galbenul, te duce-ntotdeauna acasă.<br />
Cabo da Roca e punctul cel mai vestic, de-aici încolo numai<br />
marea cu imenşii-i bojoci. Am scris şi eu despre farul acela roşu dimprejurul<br />
bărcii tale. Nu există acea stare de spirit fado, modelul Bob-<br />
Marley, acel hippie baticat, eu am scris despre tine şi am scris pentru<br />
tine, şi m-a durut. Eu te-am iubit. Fix aşa, fix în acest înţeles.<br />
Eu l-am născocit, ştiu.<br />
249
Dar înapoi la poetul JA, distins cu premiul JA, care îl caută pe Pessoa,<br />
şi-l şi găseşte, şi în locul meu. Dar nu în cafeneaua sa preferată. Pentru<br />
că placa se roteşte neîncetat în noi.<br />
Placa lui Zé Eduarso Cabo da Roca<br />
Lisboa String Trio<br />
Thomas Tallis în bazilica Estorial<br />
Etapele lui Bob Dylan<br />
Despre fado am vorbit deja. Străvechi, precum tangoul şi bocetul<br />
pentatonic. Că de ce m-ai adus pe lume, mamă. Păi d-aia, poate. Ca să<br />
aibă un sens. Ca să revenim ca suflet. Remake Tamási Áron.<br />
Charlie Parker şi peştele cu cea mai albă carne, dar şi vinul casei,<br />
pentru mine numai vino della casa, o, ce mult am iubit aceste cuvinte,<br />
nici o fată nu-i în stare să spărute aşa, vaffanculo, colione stuzzicadenti<br />
ragazzi mangiare.<br />
47 de ani<br />
86 de pseudonime<br />
86 alter ego-uri.<br />
tu care eşti?<br />
Cascais – bufetul Iona, ar putea fi şi la Szekszárd.<br />
Omul mănâncă cu sufletul, nu-i aşa,şi la final băutura ne înghite pe<br />
noi, e şi acesta un mod de a ne încheia ziua.<br />
Fitzgerald, scriitorul, a zis asta, conform meniului de băuturi de la<br />
Szatyor,<br />
şi Ernesto, ademenitorul de turişti din Cuba. Bătrânul pescar.<br />
Urma fierbinte de rizoto de sepie în hala comercială.<br />
Şi salata de caracatiţă în bufetul Taxi.<br />
Tosta mista – cum e la noi cocteilul de Vecsés.<br />
Adega.<br />
Dar gusturile pot să-i păcălească şi pe cei mai rafinaţi gurmanzi.<br />
Pentru că nu există gust fără spirit<br />
250
Şi nu există nici spirit fără lacune<br />
Care este centrul conştiinţei.<br />
Ceva mai frumos spus, armonie.<br />
O înţelegi cu adevărtat numai dacă deraiază.<br />
Dar ne place ceea ce o provoacă?<br />
Sau o urâm?<br />
S-o detestăm, cum facem cu lumea după faptele noastre mizerabile?<br />
S-o privim de sus?<br />
S-o sanctificăm?<br />
S-o scriem în aprocrife?<br />
Nu ştiu.<br />
Uneori cred că înţeleg.<br />
Alteori renunţ.<br />
În astfel de momente citesc poezie.<br />
Sau scriu.<br />
Nu caut pe nimeni<br />
Dar întâlnesc pe toată lumea.<br />
Toţi mă găsesc.<br />
Mormântul lui Pessoa la Belimb, în Sf. Ieronim, când nici nu speram.<br />
Şi Vasco da Gama, şi Camões.<br />
De câte ori au păcălit moartea, dar ultima nu le-a mers. În spital, nici<br />
Puskás nu-şi mai amintea totul.<br />
Dar ce înceamnă, de fapt, totul?<br />
Muzeu de faianţă într-o mănăstire veche?<br />
În loc de a intra, am pune faianţele<br />
şi ne-am muta, şi ne-am stabili înăuntru.<br />
Ne-am vedea de treabă.<br />
Dacă mergem alături pe drum, fie şi o oră numai,<br />
în gând,<br />
lumea va fi bună.<br />
Ne aşteaptă Estoril.<br />
251
Penitenţă<br />
Ţi-e frig de la picioare în sus,<br />
Precum celui ce umblă prin grindină.<br />
Îngerii vin să te-ntâmpine<br />
Şi te trag pe-o barcă.<br />
Urci<br />
Sufletul ţi se răscoală.<br />
Atingi uscatul pe apă.<br />
Îl eliberezi<br />
Te eliberează.<br />
Mâine o iei de la capăt.<br />
252
ITALIA<br />
Simone Savogin<br />
Regizor, scriitor și actor. S-a născut în Como, la 18 februarie 1980. A început<br />
ca slammer, în 2005, pentru a promova câteva melodii pe care le-a scris în diverse<br />
împrejurări.<br />
A câștigat campionatul italian de slam 3 ani la rând, a participat la mai multe<br />
festivaluri internaționale (Spania, Belgia, Estonia, Israel) și a câștigat concursul de<br />
slam din Parlamentul European de la Bruxelles.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Come farfalla (<strong>2018</strong>)<br />
253
La revedere, prietenul meu<br />
Este ceva nou<br />
Acel lucru pe care tu îl faci?<br />
Este real și adevărat<br />
Copleșitorul albastru?<br />
Mie încă îmi pasă dacă tu<br />
continui să trăiești<br />
acest lipici exigent<br />
care îți putrezeste putrezirea<br />
miez<br />
te rog, nu îmi mai<br />
permite să scot toată mizeria al cărei trecut a fost atins<br />
jos<br />
adânc în interiorul tău<br />
Timpul va continua să nege lucrurile pe care le faci<br />
Din nou și din nou<br />
Nimeni nu te va schimba,<br />
Nimeni nu te va salva<br />
Chiar dacă acest cântec<br />
niciodată nu-mi va ierta greșelile<br />
Îl voi cânta toată viața<br />
pentru a vă asigura că tu<br />
știi<br />
Recunosc este vina mea<br />
oamenii nu se schimbă, doar învață cum să se ocupe de<br />
viaţa lor.<br />
Tu ai ales<br />
254
Este ceva nou<br />
Acel lucru pe care tu îl faci?<br />
Este real și adevărat<br />
Copleșitorul albastru?<br />
Mie încă îmi pasă dacă tu<br />
continui să trăiești acest lipici exigent<br />
care iti putrezește putrezirea<br />
miez<br />
te rog, nu îmi mai<br />
permite să scot toată mizeria al cărei trecut a fost atins<br />
jos<br />
adânc în interiorul tău<br />
Timpul va continua să nege lucrurile pe care le faci<br />
Din nou și din nou<br />
Nimeni nu te va schimba,<br />
Nimeni nu te va salva<br />
Chiar dacă acest cântec<br />
niciodată nu-mi va ierta greșelile<br />
Îl voi cânta toată viața<br />
pentru a vă asigura că tu<br />
știi<br />
Recunosc este vina mea<br />
oamenii nu se schimbă doar învață cum să se ocupe de<br />
viaţa lor.<br />
Ai ales să mori, deci<br />
Timpul va continua să nege lucrurile pe care le-ai făcut<br />
Din nou și din nou<br />
Nimeni nu te-a schimbat<br />
Nimeni nu te-a salvat<br />
Dar voi continua să amintesc lucrurile care au dispărut<br />
pentru toți - peste tot<br />
255
Ca un fluture<br />
Și asta,<br />
că tu crezi<br />
nu poate fi,<br />
nu vezi<br />
se ridică<br />
și umple plămânii.<br />
nu crezi că pot vedea cuibul ăsta, soarele acela greu<br />
care închide durerea<br />
nu vezi lumina pe care jaluzele îi taie gâtul, sumbru și slab.<br />
Nu văd o cale de ieșire, dar cred că mă gândesc la ceea ce am făcut<br />
și nu pot simți nimic, acum că mi-am pierdut viața în noroiul din<br />
lume<br />
și crud<br />
și subtil<br />
îmi mișcă capul<br />
mă ghidează<br />
să gândesc<br />
Sunt prost<br />
ma taie<br />
mă scarpină<br />
mi-a rupt sinapsele,<br />
înghite<br />
se stoarce<br />
voința de a mă face<br />
mentor al unui motiv mai simplu și mai adevărat, nici criminal, nici<br />
pradă<br />
doar o rudă îndepărtată de sânge, curățată de mii de eroine tăiate cu<br />
foc<br />
256
creând închisori de vise în vid, lanțurile de fum care ard încheieturile<br />
acum că văd o cale de ieșire din aceste răsărituri groase ale strigoilor<br />
Arde - în gât - furia - devorează<br />
Și totuși - dinții - templele - ranchiuna.<br />
Și acum că mi-am pierdut ambalajul alb,<br />
acum că este doar o amintire,<br />
acum că aerul este pătură a lumii,<br />
lasă-mă o zi, pentru că la noapte voi muri.<br />
257
Dă-i calm și timp<br />
Ca<br />
atunci<br />
când vezi<br />
mările rătăcind în ochii<br />
celor care cresc și nu îngenunchează<br />
la regulile cărnii și ale zăpezii.<br />
Cere ajutor unui prieten care<br />
dă suveniruri fabuloase, zboară de la vise la respirații,<br />
crezându-se cu voce tare în umbra unui răsucit redus la tăcere<br />
de vremurile care sunt fără<br />
simț, obicei și ritm, lipsit de cele mai reale zile.<br />
În timp rămâne o tăcere uimită, cultivată în cel mai întunecat vânt<br />
și se calmează<br />
durerea, atinsă de nonsens și din crize pervertite<br />
care se compun în zâmbete goale<br />
de prietenii uzate de ceață, îmbrăcate ca niște mirese pe altarul<br />
dinăuntru, profane,<br />
proprietarul tăcut al lumii care se numește egoism, tatăl unui<br />
om<br />
singur<br />
pierdut<br />
înclinat<br />
primul autor al zgomotului<br />
el urăște și nu poate suporta,<br />
el găsește pace în căldura<br />
unui gramofon colorat<br />
estompat de tristețe păcătoasă, păstrată de părinți și prieteni<br />
crescut în tremurul fără păr dintr-un timp prietenos pentru șobolani,<br />
și odată ce întunericul a dispărut, ai rămas cu gustul<br />
258
de o răceală reflectată, de instinct reprimat, îngropat de ani de obicei<br />
unic<br />
la orașe gri de run-up-uri și lucrări, virtuțile învăluite de autori de lași<br />
iar câteva ajustări și taxe se calmează în perioade lungi de timp<br />
să fie ținute în metronoamele criptate incapabile<br />
de mișcare sincronă și<br />
fericit<br />
el zâmbeste<br />
observă<br />
și înotă<br />
în apele care rămân calme<br />
chiar și atunci când plouă cu gheață,<br />
care se ciocnește într-o mie de picături<br />
de cristal și de foc dulce.<br />
O cârpă de sunet mă roagă, îmbrăcată de unicorni și himere,<br />
ambițiile simple, care zboară cu moartea,<br />
reîntoarce la gândurile mai ușoare, capetele celor care nu doresc<br />
să fie luați de mână într-o secvență de organizare clară și broderie<br />
de mătase<br />
ușoară și volatilă a coșmarurilor obosite și a monștrilor îmblânziți,<br />
arată că ești în viață și spuneți nu la plăcerile de aur simplu,<br />
ignorați dansul efemer al tunetului care se apropie<br />
și rămâne legat de tine.<br />
adevărat<br />
cald<br />
fiind<br />
uman<br />
să crească în note noi și complete,<br />
lasă nervii și furia altora,<br />
calm, acționează astfel încât cei pe care îi iubești<br />
trăiesc în tine și în memoria ta.<br />
pentru că Angst este un zgomot prost -<br />
nu se schimbă mâine<br />
dar ruinele de azi<br />
259
Eu ador esența<br />
Mi-ar fi plăcut să te cunosc<br />
Când tu încă nu visai<br />
Doar să mă pierd cu acei ochi<br />
În zboruri și pumnale.<br />
Când părul tău încă era lung<br />
Și puteam să dorm pe el<br />
Și să respir gustul creșterii<br />
Al spiritelor libere.<br />
Mi-ar fi plăcut să te cunosc<br />
Să îți înțeleg scările și acele sărituri<br />
care gânduri ieri au intervenit în tine cu certitudini, momente și apoi<br />
îndoieli<br />
provocate de foc de mâini în imposibilitatea de a simți adevărul și de a<br />
vorbi cu tine despre aceste chinuri<br />
care au devenit zidurile tale negre și grele, are acum văd că ne simțim<br />
unii pe alții de la o parte la alta, cu mâinile pe caramizi.<br />
Mi-ar fi plăcut să te cunosc<br />
dar nu s-a întâmplat.<br />
Mi-ar fi plăcut să te îmbrățișez<br />
în acele alei care gustă ca marea<br />
când ești încă la șaisprezece ani<br />
a dat sens “întotdeauna” și “niciodată”.<br />
Mi-ar fi plăcut să te cunosc<br />
când înveți valoarea tuturor lucrurilor.<br />
Urmărește cuceririle și pierderile,<br />
te încălzești în zilele de gheață,<br />
afli că un ritm special care te face să dansezi, chiar și când plouă în<br />
inima voastră.<br />
Mi-ar fi plăcut să scap de tine<br />
260
în insulele cerului și ale delfinilor<br />
acceptă, neagă, simte și se îneacă cu tine în amintiri de soare mai<br />
bune.<br />
Admiră cântecul.<br />
Mi-ar fi plăcut să zbor<br />
în acele sărutări care te-au făcut atât de special, în acele vinuri care știu<br />
să te aprecieze, în zilele școlare și în cele de pace, pe care le-ai luat cu<br />
mâna și le-ai pus în scrisori pe care le-ai trimis în viitorul tău.<br />
Mi-ar fi plăcut să te trăiesc<br />
de departe și de la început, ca și melodiile dulci ale oamenilor mari, pe<br />
care le-ai auzit când erai într-o altă persoană.<br />
Mi-ar fi plăcut<br />
și nu am făcut-o.<br />
Cum se întâmplă corect în orice întâmplare.<br />
Și când ai lovit pe cineva în haos,<br />
este inutil să încerci să vă opriți reciproc,<br />
timpul există doar pentru a rula momentele de sticlă și de căsătorie,<br />
și-i arată puterea prin relaxarea durerilor, dar depășit, zâmbește<br />
dezarmat, când îmi îmbrățișez memoria.<br />
Mi-ar fi plăcut să te cunosc<br />
când ai fost în floare<br />
și ai scris cu petale dulci<br />
că libertatea nu este doar să bată pereți, ci și să zâmbești.<br />
Te-aș fi iubit să fii acolo<br />
când v-am căutat pașii în toată lumea și am înțeles că, în cele din<br />
urmă, este vorba doar de a purta secunde de diamante, doar pentru a<br />
ne ajuta în cele întunecate și chiar dacă trăim cu promisiuni acceptându-ne<br />
că nu este un compromis.<br />
Și acum că știu că exiști<br />
Mă bucur că am trăit,<br />
pentru că asta e tot ce mi-am dorit vreodată.<br />
261
Pentru fiul meu<br />
Trăiește cu vânătăi vii,<br />
scriese de strămoși lacomi,<br />
și rezolvați șaradele.<br />
Alunecați departe de sterilitatea asfixiată, atașantă<br />
a unui bărbat gânditor<br />
închisă în bucle pentru centuri grele.<br />
Depășește surplusul de trecuturi istovitoare,<br />
întreabă pașii posibili<br />
și suprimă primele impulsuri puternice.<br />
Trece-mi spasme pulsante apăsând palmele,<br />
sau împingând butoanele ascunse.<br />
Se ridică în lumină nouă, strălucirea luminii de înot neted în ore<br />
lichide.<br />
Ridică și evită norii, încalcă violetul nativ al soarelui.<br />
Călătorește prin văi și prin zboruri,<br />
se apropie de vile și se evaluează limbile,<br />
scânteie în fluxuri slabe de voință<br />
vrăjile pentru câțiva, găurile fabulelor pentru minți fierbinți,<br />
minte-te pentru a simti cel mai bun,<br />
mănâncă mile fără să cerșească,<br />
punctul de mări,<br />
urcă munți care arată ca ciocanele aruncate de magicienii fermecați de<br />
lacuri.<br />
Curăță corpul meu subțire de o ură, ia lava din coaja mistrețului în<br />
care am întrupat,<br />
eu, că accept zgomot,<br />
că nu merit un sunet,<br />
că nu vreau, dar sunt.<br />
Oprește valoarea punctului de sprijin, atașat la semicercul simulacru,<br />
262
simulează dorința de a rămâne treaz, ținând cont de semnele de marcă<br />
de vanilie,<br />
în jurul unor focuri de foc de vară, de îmbrățișări, cu furie fără teamă,<br />
cu sărutări furate.<br />
Manipulează livrările, livrează breviari,<br />
consolidează stăpânirea cu dorința solidă,<br />
sfaturi de brevet, acoperă stomacul și acceptă înfrângerea,<br />
traversează sfârșituri fericite, ascultă fanatic și mânâncă pisici foenice,<br />
subminează fetișuri inutile și în cele din urmă să înțeleagă fervoarea<br />
din acel gust amar: “doare să vezi că ești greșit”.<br />
Este ușor să te îmbraci cu talentul renumit,<br />
ce îmbogățește speranțele (care, în tine, sunt temeri)<br />
întreabă și găsește adevăruri,<br />
dar crește dezamăgirea celorlalți,<br />
când sunteți dezbracați și șubrezi, demonstrați mediocritatea în care<br />
sunteți.<br />
Îți amintești dragul mea<br />
Mereu îmi amintesc de Rick:<br />
mereu să fii tu însuți, dar mai presus de toate știi cum să te evaluezi<br />
pentru că<br />
“Luându-te în serios este singura armă a celor care nu pot construi<br />
talente din daruri”.<br />
263
BULGARIA<br />
Nikolai Șopov<br />
Poet, publicist și traducător.<br />
A absolvit Universitatea din Sofia "St. Kliment Ohridski", Secția Istorie și<br />
filologie bulgară.<br />
Este un promotor al cooperării literare în Balcani cu precădere între scriitorii<br />
bulgari, macedoneni și sârbi.<br />
El este distins cu Premiul Național pentru poezie ”Slav Karaslavov” de către<br />
municipalitatea Parvomaj și Premiul “Macedonian Dedal”.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Optimistic Dedication<br />
Echo of Silence<br />
Living Stars<br />
265
Grotesc<br />
Singurătatea a adunat<br />
mii în piață<br />
Spânzurații triști cerșesc<br />
muritorilor milă<br />
Râsete, bucurie înfuriată,<br />
vanitatea și vuietul de tramvai ...<br />
Susținem până la sfâșit<br />
în epoca noastră zăpăcită.<br />
Noi suntem mii: împrăștiați<br />
orizontal, împărțiți -<br />
atât de mult ca o națiune,<br />
suntem atâția.<br />
Toată lumea se strecoară în sine,<br />
singuratică, frământându-se:<br />
ca un păianjen ce sperie<br />
lumina cu pânza lui -<br />
rotind, încurcat și în cele din urmă<br />
regăsindu-se<br />
singur, ca David, lovit<br />
de faimoasa sa praștie.<br />
Dar în interior, frica ne scapă:<br />
de foamete, moarte și bătrânețe.<br />
Dar viața se repetă în mod milostiv<br />
și neapărat pentru noi ...<br />
266
Pânza de păianjen luminează,<br />
aripi de păsări revin -<br />
totul este în drum,<br />
totul este la fel.<br />
Noi purtăm propriile cruci, săpând<br />
câmpurile noastre pietruite ...<br />
Toată lumea este ucigașul lui,<br />
toata lumea este un salvator.<br />
Toată lumea alege singură - dacă va fi<br />
un privitor, sau o încercare<br />
Singurătatea va aduna<br />
mii de persoane în piață.<br />
267
O lacrimă pentru Bulgaria<br />
Lupii urlă deasupra mizeriei.<br />
Albe sunt umbrele<br />
lunii decolorate.<br />
Steagurile căzute sunt<br />
ridicate din nou<br />
pentru cruci.<br />
Fără nume eștica<br />
toată moștenirea ta<br />
Bulgaria - durerea și tristețea mea,<br />
esti o melodie,<br />
ale căror note scrâșnesc.<br />
Îl cer Lui iertare,<br />
dar îmi dau seama<br />
că mă rog pentru cenușa ta;<br />
că cerurile tale mă sufocă<br />
cu blesteme culpabile;<br />
pentru oasele istoriei tale<br />
ce transformă albul<br />
în amintirea noastră încăpățânată.<br />
Sunteți cu toți o repetare<br />
Repetiții în și prin.<br />
Noi - țesătorii<br />
ar trebui să fim îngrijorați de asta.<br />
Și mândria noastră - țesută<br />
din exilul lui Yavorov,<br />
de la acel exil,<br />
de la sulițe de luptă și tobe ...!<br />
O, Doamne!<br />
268
Toamna chiciura cade<br />
pe pajiștile obosite.<br />
Este timpul<br />
Să-ți spun cuvântul -<br />
v-am strigat destul!<br />
Nici un suflet viu nu poate fi găsit de mult<br />
pe drumurile din jur<br />
la Okolchitsa.<br />
Oamenii pe cont propriu<br />
și-au chemat lupii<br />
lingându-și propriile răni.<br />
269
Cuvintele surf<br />
Așa cum flăcările se mișcă și se strecură<br />
sub scoarța cuvintelor -<br />
tot așa este sufletul invizibil sub pielea mea.<br />
Văd cum se predă, cum surful rămâne tăcut.<br />
Nimic, nici un atom și totuși totul este în el!<br />
Știu ce se va întâmpla<br />
Cu încăpățânata Cartagina -<br />
orizontul a crescut o barbă<br />
pentru toate navele romane.<br />
Flăcările se ridică, Hannibal cade,<br />
Cezarii cruzi sunt triumfați -<br />
se adună sare și speranță<br />
ca nu cumva să se vadă din nou ...<br />
Nici măcar nu părăsesc cenușa acestui suflet.<br />
Nici un martor.<br />
De fapt, nimic nu s-a întâmplat într-adevăr -<br />
numai vântul suflă norii rătăciți;<br />
răspândind despre fumul de ani în dragoste;<br />
numai sarea a călcat<br />
drumurile mele tinere.<br />
Si doar<br />
din toate bătăliile mele<br />
Am rămas cu o mână de cuvinte -<br />
scoarța sub care<br />
sufletul invizibil curge și stropeste.<br />
Văd.
Taxă<br />
O adiere de vânt plutește prin aer -<br />
densă și grea -<br />
răsunătoare, sculptată în bronz,<br />
încântătoare și împovărătoare;<br />
este un vis și o victorie,<br />
Calea spre templu,<br />
în care comercianții sunt acolo deja<br />
punând pe picioare standurile lor -<br />
preoții și gardienii<br />
ăi slujesc de bunăvoie ...<br />
O adiere de vânt plutește prin aer -<br />
regii ascultă,<br />
vanitatea se târăște<br />
pe vârfurile ei de aur<br />
le place, după cum cred ei,<br />
Acum când sunt la înălțime,<br />
acestea sunt doar un pas,<br />
de la Dumnezeu.<br />
O adiere de vânt plutește prin aer ...<br />
Miza focului<br />
și strălucirea lui<br />
anunță o noapte groaznică:<br />
incendiile izbucnesc<br />
Niciodată nu trimite pentru a ști pentru<br />
cine cântă clopotele. Este o taxă pentru tine.<br />
John Donne<br />
271
și fluxul de sânge în valuri,<br />
iar omul se repetă<br />
de multe ori.<br />
O adiere de vânt plutește prin aer -<br />
clopoței,<br />
spinii încep să crească -<br />
și se vor face coroană<br />
și tăietorul de lemn a doborât<br />
copacul pentru cruce.<br />
Pentru cine bat clopotele<br />
plânsul și plata?<br />
Cine va lua drumul<br />
până la deal?<br />
272
O, prietenul meu<br />
Ai fost așa de bun să mă inviți<br />
unde inviți păsările să te caute.<br />
Dar această scară e într-o spirală<br />
iar scările sale sunt și mai abrupte!<br />
Sufletul meu a fost distrus,<br />
aripile mele sunt frânte<br />
și cu fiecare pas<br />
cerul coboară neîncetat -<br />
și văd că merg pe ea ...<br />
Când am ales această soartă,<br />
Știam cât de greu a fost!<br />
Acum nu vreau să fiu pasăre<br />
mai ales -<br />
atunci când în fiecare avânt<br />
Sunt presat<br />
de orizonturi fără aripi<br />
și atunci când<br />
un om vlăguit<br />
a încercat doar să te privească,<br />
fără să știe că merge la cer ...<br />
O, prietene!<br />
Pentru Lyubomir (Lyubo) Levchev<br />
273
MACEDONIA<br />
Rade Siljan<br />
S-a născut la 16 aprilie 1950 în localitatea Žvan din Macedonia. A studiat la<br />
Facultatea de Filologie a Universității „Kiril și Metodiu” din Skopje.<br />
A fost ziarist la publicațiile „Studentski Zbor”, „Naş svet”, ulterior, redactor<br />
la radio Skopje și director al prestigioasei edituri „Makedonska Kniga” și „Matica<br />
Makedonska”. A fost președinte al Asociației Scriitorilor din Macedonia.<br />
A primit premiile „Kočo Račin”, „Aco Šopov”, „Brakia Miladinovic”, Premiul<br />
Academiei Internaționale „Mihai Eminescu”.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Tretiot lik na vremeto (1975)<br />
Senki na iaveto (1980)<br />
Glasnik (1989)<br />
Preslikano vreme (1999)<br />
Preslikano vreme (1999)<br />
Glasot na predutite (2001)<br />
Senki na tatkovinata (2007)<br />
Vrvovi (2008)<br />
Krugovi (2009)<br />
Molitvenie (2011)<br />
Senka na vekot (2013)<br />
Ogledalo na vekovite (2013)<br />
Molitvi, blajenstva, senki (2014)<br />
Molitva za Makedonja (2015)<br />
Triptih za Makedonja (<strong>2018</strong>)<br />
275
Oglinda veacurilor<br />
Prea cinstite Climentio Clime Climente,<br />
Inima ta e mângâierea candidă a timpurilor,<br />
Soarele e oglinda îndrăgostiţilor,<br />
Lacul e sfânta carte a celor fără de moarte.<br />
Sub tencuiala veacurilor se ascunde liniştea,<br />
Numai icoanele povestesc de rădăcinile originii,<br />
Se unduiesc apele, se mişcă neamurile,<br />
Dragostea izvorând din adâncul sufletelor.<br />
Prin păduri încă umblă sfinţi ciudaţi,<br />
Mamele rătăcesc prin beznă<br />
Peste izvorul cântecului<br />
Privind steaguri albe<br />
Se sărută mâhnirea cu bucuria<br />
Pe ziduri se desluşesc cai în galop,<br />
Cel care înfige pinteni prin neguri va provoca războaie<br />
Pentru noi e sfânt jocul stelelor cu luna.<br />
Preasfinţite Climentio Clime Climente,<br />
Cartea ta este farul celor care s-au trezit,<br />
Crapă de ziuă în faţa porţilor noastre<br />
Iar lacul e speranţa cea mare a îndrăgostiţilor.<br />
Sfântul Climent din Ohrida<br />
276
Binecuvântare<br />
Când se nasc copiii<br />
Mamele spun rugăciuni,<br />
Îi dau binecuvântări Domnului<br />
Ce păzeşte poporul<br />
Bolnav mereu de teamă.<br />
Când fetele brodează un veşmânt<br />
Se uită prin odăi,<br />
Umblă după amintiri<br />
Şi acul îl înfig în Diavolul<br />
Ce-a murdărit aşternutul.<br />
Când femeile adorm,<br />
Pe tăcute şi neauzite,<br />
O nălucă se abate peste pat<br />
Şi pune sub pernă un semn anume,<br />
Pentru poporul care e bolnav într-una de teamă.<br />
Poporului care e bolnav de teamă<br />
277
Când se clădeşte o casă<br />
Când se face o casă de vânturi,<br />
O casă fără ferestre şi uşi,<br />
Zidarii vorbesc de blesteme,<br />
Iar femeile cu sânii de zăpadă,<br />
Din temelii adânci mocirloase,<br />
Scot scheletele morţilor de altădată<br />
Cu mângâierile lor goale.<br />
Când se construieşte o casă de lacrimi,<br />
O casă de cranii şi oase,<br />
Zidarii cântă melodii triste<br />
Şi oferă daruri de mătase,<br />
Iar pictorii cu degete de aur<br />
Zidesc vorbele celor care veghează<br />
Pisaniile secrete.<br />
Când se clădeşte o casă din vise,<br />
O casă fără acoperiş cu două canturi,<br />
Femeile pregătesc<br />
O masă de post,<br />
Ca să hrănească fiarele îmblânzite,<br />
Iar poeţii înalţă imn zidarilor<br />
Pe locuri largi, nemărginite.<br />
În amintirea lui S. Ianevski<br />
278
Mănăstirea din Carpino<br />
Aici numai sfinţii sunt treji,<br />
Iar fiorii frumuseţii<br />
Sunt tot mai aproape de stele.<br />
Aici numai păsările<br />
Se iau la cântat<br />
Cu muntele,<br />
Cu liniştea.<br />
În ceasloave totul devine cenuşă<br />
Iar flacăra mocneşte de când lumea.<br />
Plasa de păianjen<br />
Ţi-aminteşte de-un ospăţ,<br />
Glasul veacurilor<br />
De-abia îţi şopteşte<br />
Că Evangheliile au slăvit<br />
Imnul nostru,<br />
Iar degetele lui Dumnezeu<br />
În temelii mlăştinoase<br />
Au ascuns<br />
Taina crucii.<br />
Lui Dimitar Chiornacov<br />
279
Spovedanie<br />
Tatălui meu<br />
În casa afumată,<br />
Cu faţa trasă<br />
Şi chipul de cremene,<br />
A intrat pe furiş<br />
Cu ochi înlăcrimaţi,<br />
A privit prin fereastra<br />
Copilăriei noastre.<br />
În oglinda veche,<br />
Roasă şi spartă<br />
De colţii vremii,<br />
Ţi-ai văzut<br />
Toate rudele apropiate,<br />
Adormite în dulapul vechi,<br />
Darul de demult<br />
Al străbunilor noştri.<br />
Cu mânecile suflecate<br />
Şi cu vesta deschisă<br />
Ai frânt turta pe masa goală<br />
Şi când ai terminat cu împărţirea<br />
Ai binecuvântat despărţirea.<br />
Apoi cu vocea tremurândă<br />
Ai murmurat un cântec vesel,<br />
Pentru ca la sfârşit, să adormim<br />
În braţele sărăciei noastre.<br />
280
ALBANIA<br />
Lulzim Tafa<br />
Lulzim Tafa este unul din cei mai traduși poeți albanezi în lume. S-a născut la<br />
2 februarie 1970, în Lipian, aproape de Priștina. Aparţine generaţiei poeţilor anilor<br />
'90. Urmează școala elementară şi liceul în Lipian, iar studiile juridice la Facultatea<br />
de Drept, de la Universitatea din Priștina. Concomitent cu cărţile de specialitate este<br />
autorul a numeroase lucrări din domeniul literaturii.<br />
Lulzim Tafa este membru a Academiei Europene de Științe și Arte din Salzburg.<br />
Scrie poezii şi piese de teatru, dar şi critică literară şi publicistică. Actualmente este<br />
Rector al Universităţii AAB din Priștina.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Sângele nu devine apă (1993)<br />
Metafora tristeţii (1997)<br />
Planeta Babilonului (1999)<br />
Mai am încă două cuvinte (2011)<br />
Treabă de Diavol (2011)<br />
Expoziţie cu vise (2012)<br />
Du somnade under månen (2012)<br />
Terrible songs (2013)<br />
La theorie de l’explication des rêves (2013)<br />
Traumenausstellung (2013)<br />
Pachetarea plictiselii (2017)<br />
281
Îmi amintesc fața ta<br />
Îmi amintesc fața ta<br />
Sângele înghețat<br />
Acoperă-mă.<br />
Îmi amintesc limba ta<br />
Un șarpe - otrava neagră<br />
Împachetarea destinului meu.<br />
Când dormi<br />
mă trezesc<br />
Cu memoria ta.<br />
282
Poeții<br />
Când zeii se înfurie<br />
Se nasc poeții.<br />
La primul semn al vieții<br />
Se ridică împotriva stăpânilor lor.<br />
Ei protestează<br />
Când cresc<br />
Fac cu ochiul<br />
Răspândesc afișe<br />
Împotriva lor<br />
Ca demonstranții în oraș<br />
“Copilul cel din urmă al oricărei mame<br />
Devine poet “...<br />
283
Atmosferă de război<br />
În Kosovo, în acele zile,<br />
Au devenit mai scumpe<br />
Pâinea<br />
Uleiul<br />
Porumbul<br />
Numai prețul vieții<br />
A scăzut<br />
Am avut din abundență<br />
Moarte.<br />
284
Noi<br />
Tot ce am făcut a fost<br />
A ne îmbrăca<br />
Și dezbrăca<br />
De metafore.<br />
Ne-am îmbrăcat<br />
Și dezbrăcat<br />
Pielea<br />
Din stejari ...<br />
Cu giulgiu<br />
Am germinat<br />
Urmașii.<br />
Am uitat patria<br />
Giulgiului<br />
De dragoste...<br />
Și de frumos ...<br />
285
Apă<br />
Oh, lasă totul să dispară<br />
Nu are clipocit<br />
Pentru timpul morții<br />
A găsit.<br />
Nici o picătură<br />
De ploaie<br />
E focul iadului<br />
Cine va<br />
Fi mulțumit.<br />
286
UCRAINA<br />
Dmytro<br />
Tchystiak<br />
Poet, prozator, critic literar, ziarist, traducător, profesor la Universitatea “Taras<br />
Sevcenko” din Kiev. A tradus și a publicat numeroase cărți din literatura franceză,<br />
belgiană, muntenegreană, germană, macedoneană, elvețiană etc. Este membru al<br />
Uniunii Naționale a Scriitorilor din Ucraina, membru al Academiei Europene de<br />
Științe, Arte și Litere din Paris, al Academiei de Științe ale Educației din Ucraina. Este<br />
laureat al Academiei Naționale de Știinte (2008), al Uniunii Naționale a Scriitorilor<br />
din Ucraina (2012, 2013), creația sa literară fiind încununată cu premii naționale<br />
și internaționale: Premiul Internațional “Swvloskyp” (2010), Premiul Federației din<br />
Wallonia-Bruxelles (2012); Premiul “Maica Tereza” (Kosovo, 2013), Premiul UNESCO<br />
“Alexandru cel Mare” (Grecia, 2014), Premiul “Sfântul Kiril și Metodiu” (Macedonia,<br />
2016); Premiul pentru Merite Științifice al Academiei de Științe din Ucraina (2016).<br />
Bibliogafie selectivă<br />
Contes et nouvelles (2008)<br />
Veyer inassouvi (2012)<br />
The overgarden<br />
Filizi i parritur (2013)<br />
Champs soir et matin (2013)<br />
Sea in the stone (2016)<br />
287
Florile<br />
Zorile- o reflexie pură a petalelor<br />
Magnolile, până la o stropire în distanță<br />
Te ridici din pat, unde precum morții<br />
am căzut în inundații (dureri albe<br />
și țipătul trandafirului a crescut- în inima lor,<br />
a celor nocturni, pentru tineri), într-adevăr nu aparese<br />
trece printr-un clarinet de flori<br />
atât de înalt, încât nota - este ca și moartea,<br />
în timp ce păsările răspund de acolo și va deveni<br />
astfel, ca și cum o singură mișcare este suficientă –<br />
doar împinge fereastra deschisă și încercă să lustruiești<br />
peste întinderea întregii răni de lumină -<br />
să se nască ...<br />
Sunt zorile!<br />
288
Salcâm<br />
Pășești pe flori de salcâm –<br />
focul mâinilor calde<br />
încălzește liniștea acestei nopți de seară.<br />
Simți parfumul salcâmuluice<br />
reverbera cu splendoarea nopții.<br />
Atras de vocea ta, focul se aprinde în lumina lumânărilor.<br />
Dar vânturile vor înceta; privighetorile vor zbura mai departe.<br />
Mâinile albe abandonează întunericul pentru împlinirea<br />
Și salcâmi înfloresc deasupra ta, peste toate stelele.<br />
289
[Ți-am adus ...]<br />
Ți-am adus liliac de seară<br />
Sădit de înaintașii mei<br />
Udat de apă și miriște<br />
Tu mă vei învălui ca într-un vis<br />
Trecătoare și volatilă revine la viață<br />
Floarea de liliac fără de lacrimi.<br />
290
[Buzunarele albe...]<br />
Buzunarele albe din azur intră adânc în apă.<br />
O pasăre fără ramură plânge într-o ceață albastră.<br />
Un val de violete înlăcrimate va acoperi<br />
Zgomotul cristalelor căzute pe petale.<br />
Tinerii - în azur? În vise? Într-o zbatere de aripi?<br />
Un miros pătrunzător. O strălucire îndepărtată cântă.<br />
Visul ochilor luminează ca iarba lui Parnassus<br />
la o sărbătoare funerară secretă<br />
Crește de la valuri peste mlaștini negre!<br />
Tinerii cu pene albe vor zbura de la apa cea nouă<br />
Și se vor întoarce în biserici pe aceste maluri!<br />
291
[Parfumul tău...]<br />
Parfumul tău curat de iasomnie încă mă amețește<br />
Salutul ochilor se întinde peste liniștea dimineții<br />
Cu împrăștierea verde a luminilor rătăcitoare,<br />
Deasupra fânului, deasupra stelelor<br />
Într-un cântec albastru - o barcă fără vâsle.<br />
Greierii insistenți nu pot fi aduși la tăcere<br />
Atunci când primele ghemotocuri de noapte se înmulțesc –<br />
Somnul șerpuieste pe fața ta<br />
Nu există întoarcere – călduroasă<br />
Grădini și câmpuri cresc prin noi în aceste ape –<br />
Cu tine nu voi mai dormi până în zori.<br />
292
CHINA<br />
Lai Tingjie<br />
Poet, scriitor și producător.<br />
S-a născut în 1970 în Maoming, provincia Guangdong. Este absolvent al<br />
departamentului chinez de la Universitatea Wuhan. Decan al Academiei Chineze de<br />
Poezie din Hong Kong, președinte al revistei "Poezia Internațională" și redactor-șef<br />
al "The World Poetry Yearbook" (ediția engleză). Este membru al Asociației scriitorilor<br />
chinezi, al Consiliului Societății Chineze de poezie, și al revistei "Scriitorii chinezi".<br />
A primit numeroase premii: "Cel mai important poet”. Premiul Naji Maaman,<br />
în 2015 pentru cea mai bună creație literară și "Premiul pentru poetul de excepție din<br />
China" (2015) al revistei "Poezii selectate", Medalia pentru poezie "Nikos Kazantzakh"<br />
în 2017.<br />
293
Iubirea mea pentru pământul<br />
de litchi<br />
În primăvara anului florile de litchi au înflorit<br />
Eu am 20 de ani și ea 19<br />
Am ajuns pe vârful muntelui în poiana de litchi<br />
Iarba reînvie<br />
Florile devin bogate<br />
O mulțime de păsări caută de mâncare pe pământ<br />
Zboară și cântă în aer.<br />
Intrăm în poiana de litchi<br />
Stăm lângă un copac de litchi<br />
Umăr lângă umăr înspre jarul soarelui, după firul de lumină<br />
Scurgându-se pe frunze<br />
Amețindu-ne ochii<br />
Zece degete au traversat un șomoiog și apoi altul de vânt<br />
Suflă încet<br />
Îmbătându-ne pielea<br />
Nu îndrăznesc să mă uit la chipul tău<br />
Simțind respirația delicată a vântului<br />
Atât de delicat încât bătăiile inimii pot fi auzite<br />
Atingându-i mânile care erau reci ca gheața<br />
Mai târziu m-am găsit pe mine în aceeași situație<br />
Impulsul nostru este profund<br />
Vântul muritor se află în ochii noștri<br />
Orbitor și încurcat, dar există foc în liniște<br />
Precum jocul<br />
De pe caseta meciului ce o are ea<br />
294
Iarna verde din jurul nostru suferă sub pașii noștri,<br />
Astfel rămânem așezați<br />
Ascultând apa de munte care curge înspre turmele de vite<br />
O albină și o floare de litchi<br />
Murmură<br />
Privind cum înflorește norul și pala de vânt<br />
Grăbindu-se peste capul nostru<br />
Și în cele din urmă dispărând în poiana de litchi.<br />
295
Litchi Sister<br />
Dragă soră. Mi-am îngropat gândurile sub copacul de litchi<br />
Urechile mele sunt pline de cântecele tale<br />
Dragă soră. Cântecul tău în seara aceasta este melancolic<br />
Cine este compozitorul muzicii tale?<br />
Eu sunt departe<br />
Stau sub copacul de litchi<br />
Grădina de litchi este camera mea de nuntă<br />
Stau pe o bancă de litchi<br />
Bucurându-mă de vremea de altădată<br />
Bucurându-mă de cântecul albinei.<br />
Dragă soră. O albină s-a așezat pe o floare de litchi<br />
Este singură<br />
Așa că voi găsi o altă albină pentru ea<br />
Două albine stau împreună<br />
Trăiesc împreună<br />
O viață așa de poetică.<br />
Dragă soră. Mi-ai spus că te simți singură<br />
Așa ca mine, cel care este așa cum este<br />
Privirea mea este privirea ta de altădată<br />
Plâng, bolnav, singur,<br />
Lacrimile mele sunt doar ele<br />
Ei sunt așa de singuri încât nu știu cum să scape.<br />
Dragă soră. Îmi îngrop gândurile sub copacii de litchi<br />
Dar știi sub care copac de litchi?<br />
Pe pământul de litchi atât de aproape și departe<br />
296
De asemenea îmi îngrop lacrimile acolo<br />
De unde îmi vei putea auzi plânsul<br />
Vei știi unde mi-am îngropat inima<br />
Experiența mea se confruntă cu absența cea mai dureroasă<br />
Singur stau în acest scenariu interesant și rece în pădurea de litchi<br />
Ascultând albinele care îmi șoptesc<br />
Despre sentimente triste, îndulcite<br />
Ca și cum ai câștiga bucuria de ieri.<br />
297
Trădarea<br />
Vântul de primăvară învolbură apa<br />
Ca un pirat din Somalia<br />
Apăsând<br />
Like the pirate of Somalia<br />
Strivindu-mi corpul, ronțăie oasele de sânge<br />
Respectul de sine și respirația grea<br />
Chiar vreau să-mi rup capul ca floarea soarelui<br />
Este o interpretare greșită? Crimă? Sau un joc?<br />
Sunt surprins de haina limpede a ploii<br />
Și de lumina lamei ascuțite<br />
Mai ales de adevărul său rece<br />
298
Subversiune<br />
Pentru ființele umane<br />
Ceața este criminalul fasciculelor de raze<br />
Chiar este cea mai mare singurătate<br />
Gura este tăcută<br />
Hainele de purtare și spălare în cele patru anotimpuri în colț -<br />
Durere<br />
Noi credem în depărtări<br />
Voi credeți în petalele roșii adunate de nebuni<br />
Care încep să putrezească la cea mai mică rană<br />
Mâinile întunecate ale lui Dumnezeu sunt mari, tot mai mari<br />
299
Minciuni<br />
Cu excepția primăverii rare<br />
Minciunile iubirii, atât tu cât și eu le știm<br />
Soarta e ca un ocean ce călătorește<br />
Imprevizibil, inconfundabil, de neimaginat<br />
Sălbăticia izbucnește în cuvinte,<br />
Până când este înghețată într-o statuie de gheață<br />
Florile salbatice de-a lungul drumului nu au înflorit încă<br />
Vântul de primăvară a sfidat vremea precum o minciună<br />
Aproape de urechile tale<br />
Un întuneric tot mai profund, încă nu a sosit în luna martie<br />
300
Cuprins<br />
Sărbătoarea poeziei................................................................ 5<br />
CARLOS AGUASACO............................................................... 9<br />
Iubiții din Valardo ............................................................... 10<br />
[Mereu vei găsi...]................................................................ 11<br />
Yawar, yavarcha................................................................... 12<br />
Moartele din Juárez.............................................................. 13<br />
SLAVCO ALMĂJAN................................................................. 15<br />
Un pește a sărit din acvariu.................................................. 16<br />
Faza de acomodare............................................................... 17<br />
Rezident sub o ramură de tei................................................ 18<br />
Acolo și aici......................................................................... 19<br />
Ghinda lui Jupiter................................................................. 20<br />
RADOMIR ANDRIĆ................................................................. 21<br />
Excepție un singur lucru...................................................... 22<br />
[Ce mai este de spus]........................................................... 23<br />
[Se pare]............................................................................... 24<br />
[Se pare]............................................................................... 25<br />
Labirintul - locul de naștere................................................. 26<br />
BALÁZS F. ATTILA.................................................................. 27<br />
Memento ............................................................................. 28<br />
Marele pictor ....................................................................... 29<br />
Pietre prăvălindu-se ............................................................. 30<br />
Jocul .................................................................................... 31<br />
Latura cotidiană ................................................................... 32<br />
LUCA BENASSI......................................................................... 33<br />
[Somonii trebuie să fie...]..................................................... 34<br />
[Nu ne întrebați]................................................................... 35<br />
[Suntem precum niște cutii line].......................................... 36<br />
[Cine va purta torța până la vârf]......................................... 37<br />
[Mereu mă înșel].................................................................. 38<br />
301
PIETRO BERRA........................................................................ 39<br />
Simțind pământul................................................................. 40<br />
Odă în pădure....................................................................... 41<br />
Casa din pădure.................................................................... 42<br />
Noaptea de Crăciun ............................................................. 43<br />
Vocea bufniței....................................................................... 44<br />
VINCENZO BIANCHI............................................................. 45<br />
De-a lungul drumului .......................................................... 46<br />
Stelei care se naşte din apele cascadei cu miros de iasomie .47<br />
Imn poeziei ......................................................................... 48<br />
Rafale purpurii .................................................................... 49<br />
Îngerului meu păzitor .......................................................... 50<br />
CARMEN BULZAN.................................................................. 53<br />
Detaliu.................................................................................. 54<br />
Singurătate........................................................................... 55<br />
Dorința ................................................................................ 56<br />
Celui ce se poate întoarce .................................................... 57<br />
Miridele................................................................................ 58<br />
METIN CENGIZ........................................................................ 59<br />
Psalmii dragostei 1 .............................................................. 60<br />
Sara ...................................................................................... 61<br />
Dragostea............................................................................. 62<br />
Femeia.................................................................................. 63<br />
Mulțumescu-Ţi, Doamne..................................................... 65<br />
NICOLAE DABIJA................................................................... 67<br />
Ca şi cum.............................................................................. 68<br />
Mi-i teamă de o carte........................................................... 69<br />
Zidul..................................................................................... 70<br />
Cântecul............................................................................... 71<br />
Ceriște.................................................................................. 72<br />
CHANTAL DANJOU................................................................. 73<br />
Strigăt................................................................................... 74<br />
Albastru................................................................................ 75<br />
Dungile................................................................................. 76<br />
302
Scenariu................................................................................ 77<br />
Lumina zilei/ umbră............................................................. 78<br />
ION DEACONESCU................................................................. 79<br />
Capela Sixtină...................................................................... 80<br />
Poate…................................................................................. 81<br />
Copaci ca niște oameni de zăpadă........................................ 82<br />
Există cu adevărat................................................................ 83<br />
Vestea cea mare.................................................................... 84<br />
GERMAIN DROOGENBROODT.......................................... 85<br />
Timp de toamnă.................................................................... 86<br />
Acvila................................................................................... 87<br />
Cu gândul la Heraclit........................................................... 88<br />
Infinit al finitului, finit al infinitătii...................................... 89<br />
Întrebare............................................................................... 90<br />
MILUTIN ĐURIČKOVIĆ....................................................... 91<br />
Orașul natal.......................................................................... 92<br />
Libertate............................................................................... 93<br />
Pomenire.............................................................................. 94<br />
Umbră................................................................................... 95<br />
Haiku.................................................................................... 96<br />
MIHAI FIRICĂ.......................................................................... 99<br />
Tu zâmbești doar seara....................................................... 100<br />
Acolo unde nu te găsesc..................................................... 101<br />
Ghetoul roz......................................................................... 102<br />
Povești pentru copiii neascultători..................................... 103<br />
Undeva în întuneric............................................................ 104<br />
ANNABELL MANJARRÉS FREYLE................................. 105<br />
Poate o pasăre mă sfâșie ................................................... 106<br />
Femeia albină..................................................................... 107<br />
Mi-am pierdut cuvintele…................................................. 109<br />
Femeia în afara muncii....................................................... 110<br />
Pamflet împotriva pisicilor..................................................111<br />
IVAN HRISTOV ...................................................................... 113<br />
Larry................................................................................... 114<br />
303
Singer................................................................................. 116<br />
11 septembrie..................................................................... 118<br />
Înspre casă.......................................................................... 120<br />
Ground Zero....................................................................... 122<br />
DAN IONESCU........................................................................ 123<br />
Plimbare prin oraș.............................................................. 124<br />
Peisaj interior..................................................................... 125<br />
Un filosof în agoră.............................................................. 126<br />
Sub ninsoare....................................................................... 127<br />
De ignat.............................................................................. 128<br />
ANTANAS A. JONYNAS........................................................ 129<br />
Încălzirea vremii................................................................ 130<br />
Pe drumul spre Palmyra..................................................... 131<br />
[Timpul se întinde...].......................................................... 133<br />
Frumoasa adormită............................................................. 134<br />
Camera............................................................................... 135<br />
JETON KELMENDI............................................................... 137<br />
PEJA, la cinci dimineața.................................................... 138<br />
Dragoste în timp de război................................................. 141<br />
Distanță de abrevieri.......................................................... 144<br />
RAZME KUMBAROSKI....................................................... 145<br />
La târgul Kalista................................................................. 146<br />
Terasa mânăstirii Sfântului Arhanghel Varosh................... 147<br />
Căutătorul magic................................................................ 148<br />
Biserica............................................................................... 149<br />
HAMID LARBI........................................................................ 151<br />
Scopul călătoriei................................................................. 152<br />
Limba infinită..................................................................... 153<br />
A iubi, a medita.................................................................. 154<br />
Eul speriat.......................................................................... 155<br />
Suferea din pricina unui cuvânt......................................... 156<br />
NICOLE LAURENT CATRICE........................................... 157<br />
[Moartea mamei mele]....................................................... 158<br />
[Emoție]............................................................................. 159<br />
304
Omagiu sculptorului Cezar................................................ 160<br />
Amazonia........................................................................... 161<br />
Sărbătoarea luminii............................................................ 162<br />
JEREMIJA LAZAREVIĆ...................................................... 163<br />
În ceață............................................................................... 164<br />
Căldura............................................................................... 165<br />
Dintr-o dată........................................................................ 166<br />
JAVIER LLAXACONDOR.................................................... 167<br />
Cetățeanca K...................................................................... 168<br />
Maestrul meu...................................................................... 171<br />
Dansul fluturelui................................................................. 173<br />
MARIA MIRAGLIA ............................................................... 175<br />
O întâlnire.......................................................................... 176<br />
Zori de zi............................................................................ 178<br />
Poezie................................................................................. 179<br />
Viață pierdută..................................................................... 180<br />
Luna................................................................................... 182<br />
ANISSA MOHAMMEDI........................................................ 183<br />
De pământ și carne............................................................. 184<br />
[De la un capăt la celălalt al visului].................................. 185<br />
Sub podul........................................................................... 187<br />
La răscrucea deșertului....................................................... 188<br />
Noaptea se liniștește........................................................... 189<br />
MIRNA ORTIZ......................................................................... 191<br />
[Vântul îți poartă cenușa]................................................... 192<br />
Scări spre cer ..................................................................... 193<br />
[Ți-au disprețuit sămânța].................................................. 194<br />
Călătorul............................................................................. 195<br />
[Este noapte cu lună plină]................................................. 196<br />
SHIVA PRAKASH................................................................... 199<br />
Monologul paznicului din “Agamemnon”......................... 200<br />
O felie de pâine și noi doi.................................................. 202<br />
Prințul încoronat la ușa colibei unei bătrâne...................... 204<br />
Râul între............................................................................ 207<br />
305
O apă-ghicitoare!................................................................ 208<br />
ADAM PUSLOJIĆ................................................................... 211<br />
Burebista, cel tânăr............................................................. 213<br />
Poem din înainte................................................................. 214<br />
Cei doi, invizibili................................................................ 215<br />
Fel de poet.......................................................................... 216<br />
O rază rară azi, dragostea................................................... 217<br />
KHALID RAISSOUNI............................................................ 219<br />
Secrete de albire................................................................. 220<br />
Secretele ruinelor............................................................... 221<br />
Secretele pietrei.................................................................. 222<br />
[Porniți drumul...]............................................................... 223<br />
Secretele Peșterii................................................................ 225<br />
RICARDO RUBIO................................................................... 229<br />
Motivul este orb când o prismă este sfărâmată.................. 230<br />
Nu știm nimic, cu excepția nepotrivirii.............................. 231<br />
Variabile de natură eroică................................................... 232<br />
Gânduri de greutate în fața naturii lucrurilor..................... 233<br />
Murmurul motivului........................................................... 235<br />
MARIA DO SAMEIRO BARROSO..................................... 237<br />
Pânze goale ....................................................................... 238<br />
Narcisele............................................................................. 239<br />
Vinul amurgului................................................................. 240<br />
Camere de abanos.............................................................. 241<br />
Corn de aur......................................................................... 242<br />
HALMOSI SÁNDOR ............................................................. 243<br />
Acela singur....................................................................... 244<br />
Ora 9.36.............................................................................. 245<br />
Decameron......................................................................... 248<br />
Poetul JA, distins cu premiul JA, îl caută pe Pessoa.......... 249<br />
Penitenţă............................................................................. 252<br />
SIMONE SAVOGIN................................................................ 253<br />
La revedere, prietenul meu ................................................ 254<br />
Ca un fluture ...................................................................... 256<br />
306
Dă-i calm și timp................................................................ 258<br />
Eu ador esența.................................................................... 260<br />
Pentru fiul meu................................................................... 262<br />
NIKOLAI ȘOPOV................................................................... 265<br />
Grotesc............................................................................... 266<br />
O lacrimă pentru Bulgaria.................................................. 268<br />
Cuvintele surf..................................................................... 270<br />
Taxă.................................................................................... 271<br />
O, prietenul meu................................................................. 273<br />
RADE SILJAN.......................................................................... 275<br />
Oglinda veacurilor.............................................................. 276<br />
Binecuvântare..................................................................... 277<br />
Când se clădeşte o casă...................................................... 278<br />
Mănăstirea din Carpino...................................................... 279<br />
Spovedanie......................................................................... 280<br />
LULZIM TAFA......................................................................... 281<br />
Îmi amintesc fața ta............................................................ 282<br />
Poeții.................................................................................. 283<br />
Atmosferă de război........................................................... 284<br />
Noi...................................................................................... 285<br />
Apă..................................................................................... 286<br />
DMYTRO TCHYSTIAK........................................................ 287<br />
Florile................................................................................. 288<br />
Salcâm................................................................................ 289<br />
[Ți-am adus ...]................................................................... 290<br />
[Buzunarele albe...]............................................................ 291<br />
[Parfumul tău...]................................................................. 292<br />
LAI TINGJIE............................................................................ 293<br />
Iubirea mea pentru pământul de litchi................................ 294<br />
Litchi Sister........................................................................ 296<br />
Trădarea.............................................................................. 298<br />
Subversiune........................................................................ 299<br />
Minciuni............................................................................. 300<br />
307