Altculture Magazine 1/2017 (Eugen Matzota)
Un alt fel de revistă de cultură Another kind of cultural magazine
Un alt fel de revistă de cultură Another kind of cultural magazine
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
tea în inexactitate. Marea asumare a<br />
lucidității sau exercițiul deformării, după<br />
agila mușcătură a oricărui discurs steril,<br />
bazat sau nu pe logica gândului frumos în<br />
contact cu solul, orice hărțuitor penetrant,<br />
dornic să inunde trupurile celor tolăniți<br />
cu afronturi ideologice sau mai binevoitor,<br />
ca de obicei, să amendeze cu ironiile lui<br />
condiția suprasaturată de duh volatil a celor<br />
așezați la vedere în carne și oase, va fi pe loc<br />
dezmembrat de rațiunea și afecțiunea lui<br />
complice și transformat în adăpost pentru<br />
cei cu conștiințele pierdute. Întotdeauna cei<br />
mulți și proști vor avea nevoie de piese de<br />
schimb. În rest, numai de bine celor care au<br />
descoperit, că din halucinațiile lor își pot<br />
construi o identitate reală. Lumea, în esența<br />
ei, este o portocală. Nu are echilibrul curbelor<br />
și chiar dacă se manifestă, totuși, într-o<br />
culoare benevolă, nu știi, niciodată, dacă este<br />
sau nu coaptă. Semințele fructului nu cresc<br />
până devin gust. Aici este, de fapt, dilema<br />
lumilor capturate în lumi. Orice nefiresc<br />
devine firesc după o lungă perioadă de timp.<br />
Orice început are un început, nu-i așa? Un<br />
moment intact, de unde totul devine contextul<br />
a ceva. Nu să existe. Momentele încep<br />
să respire în plan palpabil, abia după ce<br />
devin conștiente că sunt un fel de prezent al<br />
lor. Fiecare lucru are tendința de a-și ctitori<br />
prezentul cel mai oportun. Viața unui lucru<br />
viu este o sumă de momente, mai mult sau<br />
mai puțin dramatice, exprimate sau neexprimate.<br />
Dacă ai înțelege, ce romantic ar<br />
dezmembra adevărul într-o credință, nu miai<br />
mai spune niciodată pe nume. Aș rămâne<br />
doar cunoștiința ta probabilă. Un bărbatstare<br />
și nu un bărbat- carne. Nu ai mai putea<br />
să hărțuiești isteria care amenință calitatea<br />
mea de încruntat, nici stupefiantul nu ar mai<br />
evolua fără prejudecăți. Ce am deveni<br />
amândoi, atunci? Doi împătimiți ai unei<br />
mahalale de chiote. Am putea să ne aliniem<br />
toate performanțele pe o hârtie și tot nu near<br />
vedea nimeni, cât de multe sau cât de<br />
puține am făcut. Crede-mă, știu ce spun,<br />
chiar și atunci când cel care îți vorbește este<br />
doar un chip fără contur, fără ecou, fără stoicism.<br />
Tupeul imposturii prin vocație are traseul<br />
lui obligat la inerențele propriei dictaturi<br />
de netrebnicie. Aici nu se subscrie<br />
concretul. Vrei nu vrei, suntem amândoi<br />
vânători de consecințe. Ne creăm și recreăm<br />
la nesfârșit ospitalitatea propriilor aranjamente,<br />
pentru că așa ne-am obișnuit după<br />
ce am conștientizat prezentul și am aprobat,<br />
că realitatea lui este suficient de probabilă să<br />
evolueze. Platitudinea nu se poate vindeca<br />
sau bate în cuie. Din propria lor indiferență,<br />
au dispărut dinozaurii. Acesta este cel mai<br />
pertinent argument posibil, restul sunt doar<br />
legende cu meteoriți și războaie extragalactice,<br />
în cel mai rău caz, de teorii ale<br />
conspirației. Seducția, abundent ilustrată a<br />
ochilor tăi, de a stăpâni lumea din lumea ta,<br />
are acele subtile continuități între mit și<br />
literar, dar este fals să crezi că poți manipula<br />
realul oricui dintr-un singur zâmbet, închistat<br />
cu forța în mecanica unei iubiri camuflate<br />
în tot felul de pseudonime. Eu sunt un<br />
loc al surprizelor, în timp ce tu ești un lagăr<br />
de concentrare al întrebărilor fără răspuns.<br />
Femeia este iadul bărbatului, identitatea<br />
care tatonează conștientul cu inconștient,<br />
femininul care îndulcește, dacă vrei,<br />
indulgența morții. Punerea în scenă a<br />
obiectivității a fost întotdeauna atuul tău cel<br />
mai feroce, aranjat pe capitole atent maturizate,<br />
să valorifice sexualitatea, cultivată<br />
excesiv în lectura palpitantă a coapselor tale.<br />
O femeie se naște deja trăită. Un bărbat este<br />
pregătit pentru moarte. Nimic nu este prudent<br />
în această ecuație. Plus de asta, dacă ar<br />
fi să ne descoperim subtilitățile care ne permit<br />
să ne intitulăm autorii vii ai viului<br />
celorlalți posesori de eu, curat moral, probabil,<br />
am avea nevoie de un inventar complet<br />
de acțiuni justificative, înainte și după potrivitul<br />
propriei originalități de punere în<br />
scenă a unor falsuri, genial regizate. Suntem<br />
maeștrii ficțiunilor, artizani ai<br />
semnificațiilor. Dar am putea fi, oare, o<br />
însăilare a balansului dintre frustrarea supărată<br />
și seducția echidistantă cultivată, de fiecare<br />
în parte? Un echilibru tot ar trebui să<br />
existe, nu-i așa? O continuitate într-un adevăr<br />
fabricat. Eu, astăzi, îți scriu pentru că ai<br />
încetat să exiști. Nivelul sumbru care ne<br />
conduce acțiunile într-una dintre încăperile<br />
punctului, nu ar trebui să reprezinte o surpriză<br />
în capul obiectiv al celui care, așezat în<br />
scaunul său de domnie, ne aprinde pasiunile<br />
cu o lupă, apoi stă și râde văzându-ne cum<br />
ne perpelim, ca niște foști campioni olimpici<br />
ai tupeului, acum, uscat și căzut la capătul<br />
ghiveciului. Jur, că din zâmbetul tău aș<br />
putea să ridic un bordel! Aș merge până<br />
acolo unde ecranele televiziunilor ne batjocoresc<br />
ochii cu tot felul de reclame, care ne<br />
promit crâncen, că ne vom îmbolnăvi și noi,<br />
cândva, iremediabil. Prin urmare, pentru a<br />
preîntâmpina viitorul sfârșitului, cumpărăm<br />
doar medicamentele care ne țin în viața<br />
cuiva cu forța. Ce eternitate infantilă ne<br />
paște, ce resemnare euforică, ce disciplină ne<br />
împarte și ne desparte victoriile de înfrân-<br />
13<br />
1/<strong>2017</strong>