ANTOLOGIE FESTIVALULUI MONDIAL DE POEZIE - CRAIOVA 2017
ANTOLOGIE FESTIVALULUI MONDIAL DE POEZIE - CRAIOVA 2017
ANTOLOGIE FESTIVALULUI MONDIAL DE POEZIE - CRAIOVA 2017
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Festivalul Mondial de Poezie „Mihai Eminescu“<br />
Ediţia a V-a<br />
Craiova, 17-20 septembrie <strong>2017</strong><br />
<strong>ANTOLOGIE</strong>
Festivalul Mondial de Poezie<br />
„Mihai Eminescu“<br />
Ediţia a V-a<br />
Craiova, 17-20 septembrie <strong>2017</strong><br />
<strong>ANTOLOGIE</strong><br />
ION <strong>DE</strong>ACONESCU<br />
(coordonator)<br />
• LEVENT ALTINTAŞOGLU • TATJANA BETOSKA • ROXANA ILIE •<br />
• VERONICA LUNGU • DAIANA ANAMARIA PIŢICĂ • GEO VASILE •<br />
• MELISSA NISTOR • ROXANA ALEXANDRA SADOVEANU •<br />
Editura EUROPA<br />
<strong>2017</strong>
© Ion Deaconescu, <strong>2017</strong><br />
© Editura EUROPA, <strong>2017</strong><br />
Orice reproducere, totală sau parţială, a acestei lucrări,<br />
fără acordul scris al editorului, este strict interzisă<br />
şi se pedepseşte conform Legii dreptului de autor.<br />
Tipărit la S.C. GraphiPrint S.A.<br />
Editor: Ion <strong>DE</strong>ACONESCU<br />
Book Designer: Orlando DUINEA<br />
Descrierea CIP a Bibliotecii Naţionale a României<br />
<strong>DE</strong>ACONESCU<br />
Antologia poezie universale de astăzi / Ion Deaconescu<br />
Craiova, Editura Europa, <strong>2017</strong><br />
ISBN (10) 978-973-1874-01-2
Victoria poeziei<br />
Nutrim speranța că Festivalul Mondial de Poezie „Mihai Eminescu“ va<br />
prospera în fiecare an, devenind calea regală a Cuvântului și a Emoției, în slujba<br />
culturii și a fraternității spirituale.<br />
Este un adevăr deja știut că poezia împlinește cel mai bine visele și demonstrează<br />
frumusețea de neînlocuit a misiunii sale, printr-un dialog permanent al literaturilor.<br />
Sperăm că Festivalul nostru va deveni tot mai evident un spirit profund, o<br />
imensă inimă, un mare impuls de generozitate.<br />
Eminentul poet senegalez Amadou Lamine Salle, cândva laureat al Academiei<br />
Internaționale „Mihai Eminescu“, spunea că politica nu trebuie să mai fie inamicul<br />
progresului și atât de indiferentă față de popor. Acest pricipiu a devenit indiscutabil<br />
pentru demnitatea umană și justiția socială.<br />
Ne place să credem că cea de-a V-a ediție a Festivalului Mondial de Poezie<br />
„Mihai Eminescu“ posedă forța să ofere rațiunea de a crede în capacitățile sale de a<br />
găzdui prietenia, precum și victoria creației poetice.<br />
În numele tuturor participanților adresăm mulțumiri Primarului Craiovei,<br />
Domnului Mihail Genoiu, Președintelui Consiliului Județean Dolj, Domnul<br />
Ion Prioteasa, cât și celorlalți iubitori ai Frumosului care s-au implicat fructuos ca<br />
întâlnirea noastră poetică să fie deosebită, în sensul fortificării acestei frumoase familii<br />
a poeziei, fără frontiere, spre a păstra și evoca moștenirea și bunurile spirituale în<br />
deplină înțelegere, precum și capacitatea de izbândi și a merge mai departe la întâlnirea<br />
cu alte popoare ale lumii.<br />
Ion Deaconescu<br />
5
La victoire de la poèsie<br />
Nous espérons que la Festival Mondial de Poésie „Mihai Eminescu“<br />
vive, qu'il prospère, qu'il deviendra la voie royale du Mot et de l'Emotion, au<br />
service de la culture et fraternité spirituelle.<br />
C'est là, véritablement, que la Poésie acomplit le meilleur des rêves e<br />
prouve la beauté irremplaçable de sa mission par la dialogue permanent des<br />
littératures.<br />
Nous espérons que notre Festival sera un grand esprit, un grand coeur,<br />
un grand èlan de génerosité.<br />
L'eminent poète senegalais Amadou Lamine Salle disait que la politique<br />
ne doit plus être l'ennemi du progres et l'irrespect du peuple.<br />
Cette règle est devenue non négociable pour la dignité humain et la<br />
justice sociale.<br />
Nous espérons que le Festival Mondial de Poésie „Mihai Eminescu“<br />
donne la raison de croire en ses capacités d'accueil, de fraternité, de victoire<br />
de la création artistique.<br />
Au nom de tous les participants au V-ème édition du Festival, nous<br />
disons un grand merçi au Maire du Craiova, Monsieur Mihail Genoiu, au<br />
Président du Conseil Provincial Dolj, Monsieur Ion Prioteasa, qui ont fait<br />
tout pour grandir notre reunion poétique, pour renforcer cette belle famille<br />
de la poésie sans frontières, pour garder cet héritage, cet acquis dans la paix et<br />
cette capacité de batir et d'aller à la rencontre des autres peuples du monde.<br />
Ion Deaconescu<br />
6
Victory of Poetry<br />
We hope that the World Festival of Poetry „Mihai Eminescu” blooms<br />
every year, becoming the word’s and emotion’s royal way for culture and<br />
fraternity.<br />
It is known that poetry fulfills dreams the best and proves its mission’s<br />
beauty through literature’s constant dialogue.<br />
We hope that our festival will become an inmost spirit, an enormous<br />
heart and a huge impulse of generosity.<br />
The noteworthy Senegalese poet Amadou Lamine Salle, once laureate<br />
of International Academy „Mihai Eminescu”, said that politics doesn’t have<br />
to be an enemy of progress anymore nor indifferent towards people. This<br />
principle became unquestionable for human dignity and social justice.<br />
We hope that the 5th edition of World Festival of Poetry „Mihai<br />
Eminescu” will give the opportunity to believe in its abilities to host friendship,<br />
as well as the victory of poetry.<br />
On behalf of all participants, we would like to express our sincere<br />
thanks and appreciation to Craiova’s mayor, Mr. Mihail Genoiu, Chairman<br />
of Dolj County, Mr. Ion Prioteasa, as well as others who involved deeply in<br />
this poetic meeting to make it remarkable, to consolidate this family of poetry<br />
without barriers, and to keep and evoke this legacy through spirituality and<br />
understanding, as well as the capacity to succeed and meet other people all<br />
around the world.<br />
Ion Deaconescu<br />
7
PERU<br />
Alfredo Pérez<br />
Alencart<br />
Alfredo Pérez Alencart (Puerto Maldonado, Peru, 1962). Poet și eseist<br />
peruano-spaniol, profesor la Universitatea din Salamanca din 1987. A fost secretarul<br />
Catedrei de Poetică “Fray Luis de León” al Universidad Pontificia (între 1992 și 1998)<br />
și este coordonator, din 1998, al Encuentros de Poetas Iberoamericanos, pe care le<br />
organizează Fundación Salamanca Ciudad de Cultura y Saberes. În prezent, scrie în<br />
periodicele La Razón și El Norte de Castilla, ca și în diverse ziare și reviste digitale din<br />
Spania și America Latină.<br />
Poezia sa a fost tradusă în 25 de limbi și a primit, pentru întreaga sa operă,<br />
Premiul Internațional de poezie “Medalla Vicente Gerbasi” (Venezuela, 2009), Premiul<br />
“Jorge Guillén” de Poezie (Spania, 2012) și Premiul “Humberto Peregrino” (Brazilia,<br />
2015), între altele.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Voința vrăjită (2001)<br />
Mama Junglă (2002)<br />
Ofrande celui de-al treilea fiu al lui Amparo<br />
Bidon (2003)<br />
Păsări pe sub pielea sufletului (2006)<br />
Oameni lucrând (2007)<br />
Hristul Sufletului (2009)<br />
Anotimpul furtunilor (2009)<br />
Seva Antipozilor (2009)<br />
Aici fac dreptate (2010)<br />
Cartografia revelațiilor (2011)<br />
Marginile unei lumi sau<br />
Mozaic Lusitan (2011)<br />
Prontuar de Infinit (2012)<br />
Piatra de pe limbă (2013)<br />
Memorial Tierraverde (2014)<br />
Soarele orbilor (2014)<br />
Până ce El se întoarce (2014)<br />
Cel mai întunecat (2015)<br />
Exodurile, exiliile (2015)<br />
Auziți-mă, Frații mei (2009)<br />
Din junglă la Salamanca (2012)<br />
Antologie Bulgară (2013)<br />
Monarhia Mirării (2013)<br />
Întoarcere în Galileea (2014)<br />
9
Poeme pentru dimineața omului<br />
(Fragmente)<br />
Are nevoie de dragoste doar cel care nu are inima pătrată.<br />
Eu spun bun venit taliei Iubitei cu sângele meu<br />
în zbor spre prăpastie: sex și suflet pentru a trezi<br />
nopți cu lună plină de Cântări agitând epopei<br />
cu pupile celestiale, cu aripi de îngeri neînmuiate…<br />
Nu există odihnă pentru mâini după ritul inițial<br />
căci ne sărutăm trecând dincolo de limite: pubis peste pubis, o<br />
rădăcină<br />
pentru toate, roza rozelor înălțimilor sau ale profunzimilor<br />
lumii; flori amoroase memorând ploi; păsări<br />
multiplicând ardoarea; minuni dansante<br />
prin aer; femeie care mereu, cu buzele sale blânde țese<br />
mătasea vieții mele… Eu scormonesc diminețile printre luminile<br />
unui licurici mirosind tropical, fructul comestibil<br />
atât de prezent pe capul meu sau pe dimineață.<br />
Suflă-mi în suflet, gazela mea! Desfășoară-te prin<br />
carnalitatea planetei mele!...<br />
II<br />
10
Lumânări pentru această noapte de bronz, flori umede culese<br />
din balcon, cântece pentru ca să simt femeia legământului meu.<br />
Nu sunt friguri care nu se întorc soare în inimile noastre.<br />
Îmi desfac aripile peste coapsele sale și simt o trosnitură sub<br />
flăcările sale; cât de frumoasă e transparența care mă înalță<br />
acum, apropiindu-mă de limitele unității stelare. Afară,<br />
pe străzi, mulțimea sărbătorește cu rotunde vinuri,<br />
dansează în carnavaluri sau merge de la o masă la alta; noi<br />
irizăm sângele pe această scenă a lumii, escaladând<br />
dincolo de aer, ca și cum ar fi prima și singura dată, atât de<br />
deversată e dorința. Suntem gardienii unui amor care<br />
nu are nevoie de podoabe pentru a se instala în oraș; cedăm<br />
unul altuia în timp ce trupurile noastre ard și declarăm<br />
că nu suntem gata spre a ne spune adio. E aici decizia de<br />
a ne face compania cu adevărat curgătoare! Aici sunt doi<br />
care au acceptat să se păstreze!...<br />
VI<br />
11
Îmbărcat în pasăre, ciugulesc trupul Iubitei, al<br />
îngerului păzitor care mă îmbrățișează<br />
atât de înrădăcinată în Dumnezeul cel etern.<br />
Ciugulesc bronzata geografie<br />
care mă hrănește la nevoie.“Învârtește-te”, îi spun<br />
foarte rar, până când silabele se fecundează de dragul ei,<br />
căci ea știe să mă declare oaspete de onoare;<br />
ciugulesc centrul îndemnurilor sale și zorii multiplicați<br />
cu toate dorințele mă așteaptă. Cânt atunci când<br />
mă resuscită mângâierile sale; acum cocoșii dorm,<br />
nefiind preocupați de dimineața forței noastre.<br />
Ce importanță are dacă se încrucișează râsetele<br />
alunecând pe jos? Ce importanță are dacă luna apare<br />
umedă prin geamuri? Ce important e dacă ajungem fără<br />
să ajungem, dacă plecăm fără să plecăm? Să meargă ce e de<br />
perfecționat<br />
până a ne gusta, atârnând imperceptibile,<br />
buzele prin care ne dăruim…<br />
X<br />
12
XIII<br />
Te iubesc pe pământ și în cer, cu pofta<br />
începătorului care lovește în căutare de a-și satisface foamea.<br />
Doamna clarelor previziuni, pe acolo pe unde merg<br />
primesc onoruri la abandonarea ta credincioasă. Te iubesc<br />
demult, în această și în altă realitate unde nimeni<br />
nu va putea să ne crucifice. Vreau ca tu și dimineața ta să fie<br />
cu mine, căci privirea mea s-a oprit mult timp<br />
ca să-ți șlefuiască forma. Invoc acest obicei plin<br />
de semnale pentru a cuprinde calmitatea care te<br />
stăpânește. Mă apropii când te simt departe, planând<br />
pe deasupra viselor. Curge, smulge-te, dar nu<br />
evada. Salvează-mă, doamnă, ocupă golul care mă<br />
mistuie. Tremură din străfunduri, cu sensibilitate,<br />
ajungând, repede până să te confunzi în<br />
brațele mele. Ah, foc memorabil, păstrează în luminile tale<br />
parola plăcerilor încorporate…<br />
13
Piciorul în scară<br />
Imploru-te doamna palatului perfectei mele hiperviziuni,<br />
vino să te zidesc, căci te susțin cu antebrațul<br />
dezobișnuit de funingine, de grabă, de preamăriri<br />
ale altor generații cu abecedare ale rușinii.<br />
Imploru-te în fecunditatea patului tău,<br />
centimetru cu centimentru, între roșile coloane<br />
unde las spada în semn de pace sub semnalul<br />
elementar al iubirii botezate cu ierburi pure.<br />
Sunt cavalerul care conservă secretul tău de subînger.<br />
În tine aprinde-s-ar lumina crucificată, proscrisă uneori<br />
datorită înmulțirii perpetue a inchizitorului<br />
cu picioare în trap, datorând sensibilitate<br />
felinei în camera nocturnă; pierdut sărbătoresc;<br />
dedică-mi iubirea care își plânge noaptea<br />
dar simte gloria cu aura sa; gustul lucrurilor tale<br />
mă îndulcesc prin balconul în linie dreaptă;<br />
râu ce ne cheamă cu atmosfera sa de goliciune.<br />
Păsări la sărbătoarea de ieri pentru întâmpinare.<br />
Deschid romanul și mă cred un traficant.<br />
Deschid alte cărți și deja mă simt iubit și mulțumit.<br />
Pedepsește-mi chipul de Quijote căci iubirea ta<br />
mă înlănțuie să nu strige pe altă stradă,<br />
iubindu-te până la tremur fără să mă liniștesc,<br />
încoronând căderea care regenerează ușor<br />
acest schelet care-mi plesnește ca un arc.<br />
IV<br />
14
XIV<br />
Se iubește cu brațele deschise pentru ca acest dar<br />
să nu aducă abandon inimii dăruite în pustiu;<br />
deja jumătate lemn, jumătate piatră, cu sânge vechi,<br />
cerând carne fertilă ultimului Adam, proverbial<br />
pentru salturile de viață și de moarte; ochi închiși<br />
la un prim verdict ce sărută gura ca și cum ar tremura<br />
zilele destinului; eros fertil, sârguincios pus<br />
să manevreze bucata infinită care i se cuvine pentru totdeauna,<br />
unindu-se în această legătură de doi ce își dau un sărut,<br />
o îmbrățisare, un da dulce făcându-se sevă, visând<br />
că galopează prin locuri uscate cu trâmbițe vestind<br />
finalul exilului; străzi gri imemoriale<br />
odihnindu-se în trecuții ani cu săgeți care nu au<br />
venin dar care obosesc. Se iubește pe ploaie sau când lumina<br />
se strecoară prin sălcii, când timpul se întoarce<br />
scoțând mici sunete de durere pe un cal de jucărie<br />
sau pe o plită încinsă, pește în aer sau în barca albastră<br />
a râului cețos unde te dăruiești prăfuitului<br />
cavaler peregrin al niciunei aventuri. Se iubește ascetic<br />
sau în exces, carne cu carne, înlăuntrul însămânțând<br />
devenirea unului, simțind hormonii care aduc neliniști<br />
cu problemele care vindecă sângele, o, frumoasă brunetă. Se iubeste<br />
nu pe furiș, ci împărțind pâinea familiei<br />
ca să se limpezească sufletul de deal și de vale,<br />
de lumini și de umbre, pentru ca să nu moară amorul, căci natura e<br />
darnică.<br />
15
XVIII<br />
Domniță milostivă, te-ndură de acest bard prea sărac<br />
având caleașca praf și fără de-avuții, aminte aducând<br />
la drum ploios de hidalgo fără nicio armură alta<br />
decât straiul nou dintr-un trecut. Doamnă, nu-ți mai face griji<br />
de casă, de cumpărături și de veșminte. Vor întreba<br />
de acum și vor descoperi ceva ce nu le-o fi pe plac.<br />
Topește-te cu mine în acea iubire ce aruncă-n aer<br />
zbuciumul, căci tandrețea nu e doar posesie și-atât.<br />
Pe plac mi-e să convoc ziua ce va veni, critic<br />
pe-alăturea cirezilor de dinozauri nechezând căci nu mai au<br />
refugiu, fără pietre, fără pari și plini de curaj<br />
față de foamea pe care am văzut-o și măsurat-o. Va mai dura,<br />
căci ei trudesc din plin. Îmi dau răgaz să pot călători<br />
înspre al tău liman și să urc în tren,<br />
să-mi ies din minți în peisaj sau vis,<br />
sau în ochii tăi. Căci totul poate fi pierdut într-o clipită<br />
o, doamnă a preafericirilor, căci eu cum să te pierd<br />
chiar astăzi, când pupilele-mi se zdruncină pe șine?<br />
Să mă însotești, eu doar îți cer, întru a mele cauze pierdute,<br />
căci eu nu-s decât un biet dezastru de bărbat ce te iubește<br />
sub toată-această densitate a vieții, cu credință fără de preț;<br />
ce vremuri grele vai, și ce de brațe travestite și urcând la ceruri,<br />
ce de hârtii ce se târăsc simplu în noroi. Domniță milostivă! Îndură-te<br />
de-acest descălecat poet sărman. Dă-mi îndelungata-ți pace,<br />
sunând puternic, cele șapte peceți ale tale străbătând<br />
gândirea mea. Ocrotește-mă!<br />
16
GRECIA<br />
Manolis<br />
Aligizakis<br />
S-a născut în anul 1967 în localitatea Kolibari din insula Creta, Grecia.<br />
A absolvit Facultatea de Știinte Politice din cadrul Universității Panteion din<br />
Atena, ulterior Academia Internațională de Arte din Canada, unde a emigrat în 1973.<br />
Pentru prodigioasa sa activitate de poet și traducător, Manolis Aligizakis a<br />
primit Premiul de poezie al Academiei Internaționale de Arte (2013 și 2014) ; Premiul<br />
Literar Național al Greciei; Premiul pentru poezie (Volos, 2012); Premiul orașului<br />
Richmond (2014).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
The Orphans (2005)<br />
Path of Thornes (2006)<br />
El Greco (2007)<br />
Impulses (2009)<br />
Nuances (2009)<br />
Vespers (2010)<br />
Vortex (2011)<br />
Autum Leaves (2014)<br />
Images of Absence (2015)<br />
17
Primele imagini<br />
Bucuros ca inocența unui copil<br />
fereastra de nord s-a ridicat<br />
ca un mândru apărător al tradiției<br />
înconjurând prezentul perpetuu al zilelor mele<br />
o ușa umilă cu pleoapele închise<br />
un copil orfan de mamă cerând o bomboană<br />
și am întrebat —<br />
Pot să întru?<br />
Pot să ies?<br />
Ce e spre vest si unde e scopul?<br />
O icoană în pană între tavan și perete<br />
ca un bolnav în salonul spitalului<br />
lumânărea aprinsă mereu de mamă<br />
în onoarea coroanelor ei de nuntă<br />
și am întrebat —<br />
Pot să ajung?<br />
Pot să pricep?<br />
Ce e spre Dumnezeu și unde e sensul?<br />
Groapa de foc din colț, precum un soldat<br />
păzindu-ne vatra și fumul<br />
care ne sufoca plămânii ca foamea<br />
când mama ne pregătea mâncarea.<br />
18
îmbrăcat în curaj și venerație<br />
în bordeiul ăsta am privit lumina soarelui<br />
sărbătorind de teamă și speranță<br />
în casa asta de lut<br />
am gustat pâinea amărăciunii<br />
19
Descoperire<br />
Ating oglinda<br />
căutând ceva<br />
sau poate ca să-i simt sclipirea<br />
idolul meu rămâne nemișcat<br />
opus fiecărei mișcări pe care o faci<br />
goală pe patul nostru<br />
și zâmbindu-mi<br />
de parcă mă chemi în brațele tale<br />
nu mai simt sticlă rebelă<br />
și lăsăndu-mi căutarea necunoscutului<br />
mă întorc la iubirea ta<br />
20
Vreau ca tu să vii<br />
Vreau ca tu să vii<br />
măcar o dată<br />
neinvitată<br />
și ca o conflagrație<br />
să-mi pui corpul pe foc<br />
vreau ca tu să vii<br />
măcar o dată<br />
necontrolată<br />
și fără niciun motiv<br />
să-mi răzbuni singuratatea<br />
și cu senzualitatea ta nesfârșită<br />
să o alini<br />
21
Ipoteză<br />
Dacă nu ai fi ajuns la gară<br />
fix în acea clipă, nu l-ai fi<br />
întâlnit pe el, nu ați fi<br />
început să vă întâlniți, nu te-ai fi<br />
căsătorit cu el, nu ați fi<br />
avut gemenii absovind anul acesta și<br />
unde ai fi fost acum<br />
dacă ai fi luat următorul tren?<br />
22
Inexplicabil<br />
El căuta întotdeauna ceva<br />
ca să-l ducă într-o călătorie<br />
cu haina-i descheiată<br />
precum alinarea pe care o avea<br />
de martirul necrucificat<br />
ca mișcarile lente<br />
ale pescărușul singuratic de pe marginea portului<br />
care a strigat ca și cum ar fi confirmat<br />
că vor călători împreună<br />
până pe malul opus<br />
altundeva ar putea merge acum<br />
pivnița lui dragă<br />
unde ceasul rahitic<br />
se oprise de demult<br />
în cei patru pereți<br />
unde tot frumosul era zăvorât<br />
23
MACEDONIA<br />
Nikolina<br />
Andova Shopova<br />
S-a născut pe 03 februarie 1978 la Skopje, Republica Macedonia.<br />
A absovit Facultatea de Filologie „Blaže Koneski“ din Skopje, secția de<br />
Literatură Macedoneană și Sud-Slavă.<br />
Pe lângă poezii, scrie povești și poeme pentru copii. Opera ei haiku este inclusă<br />
în Antologia noului val de haiku macedonean. Prima ei carte, Intrarea este pe partea<br />
cealaltă, publicată în 2013 de editura Templum, a câștigat premiul Podurile din Struga<br />
pentru cea mai bună carte de debut acordat de Festivalul Serile de Poezie de la Struga<br />
și UNESCO. În 2014 tipărește a doua carte de poezii Unește punctele. În 2016 apare<br />
selecția trilingvă a poeziilor ei în limba engleză, macedoneană și franceză, publicată<br />
de Éditions Bruno Doucey.<br />
Poezia sa este tradusă în limba sârbă, croată, bosniacă, bulgară, engleză,<br />
franceză, germană și chineză și este inclusă în mai multe antologii ale poeziei<br />
macedonene.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
The entrance is on the other side (2013)<br />
Connect the dots (2014)<br />
25
Totul este găurit<br />
Aici totul este găurit<br />
cerul zărit prin lentilele telescoapelor<br />
și dosarele de pe birourile noastre<br />
ferestruicile cabinelor din bărci când călătorim<br />
și zidurile masive din templele în care ne rugăm<br />
Și păturile amanților secreți arse de țigară<br />
sunt găurite<br />
și lumea văzută prin inelele strămoșilor<br />
amintirile ca aluat pentru dulciuri atunci când le formăm<br />
țintele în forme umane pe care practicăm tragerea<br />
totul, totul este găurit<br />
vizoarele ușilor închise pentru cerșetori<br />
pământul împrăștiatelor case ale furnicilor<br />
Dumnezeu căutat prin deschiderile circulare ale cupolelor<br />
26
Ne micșorăm<br />
Pășim prin lucruri și deja suntem o parte din ele<br />
Oare ne-au spus cândva că scoicile sunt unghiile mării<br />
și că unghiile ne devin scoici când intrăm în ea<br />
că stomacul ne este o țestoasă marină atunci când înotăm<br />
că piepturile ne sunt meduze<br />
ochiii ne sunt pești mici separați de banc la suprafață<br />
părul ni se transformă în alge când îl scufundăm<br />
pielea ne este mușchi de apă, firele de păr ne sunt iarbă din pietre<br />
care se leagănă de la apă ca de la vânt<br />
Urechile ne sunt căluți de mare, degetele tentaculele caracatiței<br />
oferite ca o specialitate în meniurile scumpe<br />
Ne micșorăm<br />
ca stelele de mare ce stau uscate pe porturi<br />
care vor atârna undeva ca un decor pe perete<br />
ca o lumină oprită, un suvenir semnat<br />
27
Virgule<br />
Am găsit o fotografie în pivniță<br />
de pe locul casei mele<br />
înainte de a fi construită<br />
când era doar o schiță<br />
în mâinile arhitecților<br />
Și știu aproximativ de când există<br />
anul în care a fost construită<br />
este însemnat în betonul dintr-un colț al curții<br />
dar nu știu cât timp înainte<br />
nu a existat<br />
și înainte să existe<br />
arbuștii, iarba și cerul<br />
care dispăreau în fotografie<br />
Oare inexistența e mai veche<br />
decât existența<br />
și cât de veche este nimicul<br />
De la praful care s-a ridicat<br />
de pe fotografie<br />
ca virgule în aer<br />
am tușit<br />
28
În corpul meu<br />
Sunt un turist în corpul meu<br />
și nu am hartă în mâini<br />
Cineva care o să treacă întâmplător<br />
îmi va arăta drumul spre cartierul muzeelor<br />
spre parcurile mari, spre piață<br />
spre râul care se scurge în numele meu<br />
Ce fac între timp<br />
Beau un macchiato într-o cafenea liniștită<br />
și răsfoiesc ziarele<br />
scrise într-o limbă pe care nu am învățat-o niciodată<br />
Mereu, îmi amintesc, când mă întorceam dintr-o călătorie<br />
cerul se însenina,<br />
Soarele cădea peste îngerii din marmură<br />
și doar atunci îi observam<br />
zâmbetele de pe față<br />
29
Bate înainte de a intra<br />
Mereu să fii atent, bate înainte de a intra<br />
știi că în camerele care se află în tine<br />
există întotdeauna cineva<br />
Rămâne cel mai mult în acelea în care te vor primi fără reproș<br />
în care vei intra și veți sta<br />
mult timp tăcând<br />
Unii dintre ei îți vor cere numele, te vor invita să stai jos<br />
îți vor oferi dulcuri, îți vor ține paltonul<br />
vor veni după tine dacă uiți umbrela<br />
Pe unii îi vei vedea numai prin vizorul tăcerii<br />
ușilor veșnic închise<br />
și adeseori nu vei știi dacă toți ei sunt musafirii tăi<br />
sau dacă tu pur și simplu nu ești acasă<br />
30
SPANIA<br />
Ana Ares<br />
Ana Ares s-a născut în Valencia, Spania, în 1971, și se stabilește în Madrid din<br />
1991. Este absolventă a Facultății de Informatică de la Universidad Complutense de<br />
Madrid și a susținut un masterat la Universidad Pontificia de Comillas.<br />
A primit premiul Asociación de Editura de Poezie de España pentru prima sa<br />
carte de poezii, Atreverse al mar (Editorial Vitruvio, 2008; Ed.Tigres de Papel, 2016).<br />
Cea de-a doua carte, 55 Minutes (Ed.Vitruvio, 2012), a fost finalistă la Premiul Leonor<br />
și prezintă o viziune personală revigorantă a iubirii din punct de vedere cotidian.<br />
Otomanía (Ed.Vitruvio, 2015) este cea de-a treia carte de poezii, fiind o<br />
poveste despre o lungă călătorie în interiorul și în afara Turciei.<br />
Este, de asemenea, autoare a numeroase povești pentru copii, precum The<br />
Muns, o colecție de optsprezece povestiri publicată de Santillana Editorial. A primit<br />
trei premii pentru povești scurte : Premiul Santillana - 2004, Premiul Santillana -<br />
2006, El Ballet de las Palabras Revizuire - 2015.<br />
Ana Ares a publicat numeroase poezii în reviste de prestigiu, în Spania și<br />
Argentina, alăturându-se asociației de poete Genialogias, în 2015, creată pentru a salva<br />
locul de muncă al celor mai bune scriitoare spaniole.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Atreverse al mar (2008)<br />
55 Minutes (2012)<br />
Otomanía (2015)<br />
Guibli (<strong>2017</strong>)<br />
31
Efes e doar o metaforă<br />
Îl vei recunoaşte<br />
pe strada împânzită de coloane albe<br />
mutilate şi înconjurată de portul<br />
din care nu a mai rămas nimic.<br />
Acolo unde munţii au tremurat violent<br />
cu puritate umană<br />
şi au închis poarta spre Marea Egee<br />
lăsând oraşul abandonat.<br />
Te-ai putea încă pierde<br />
sau ai putea fugi de privirile gardienilor<br />
până acolo unde nimic nu ţi-ar mai pune limite.<br />
Ai putea cutreiera străzile orbite<br />
sau pe cele fără sfârşit pentru a înţelege<br />
că nu mai e la fel.<br />
Îl vei recunoaşte, mai târziu,<br />
ca pe o pasăre surprinsă cu o lovitură de cioc.<br />
Pe chipul orbit de înţelepciune<br />
poarta cea legendară<br />
care nu duce nicăieri şi memoria sa<br />
şi un zid dărâmat se alătură bunătăţii lui.<br />
Îl vei vedea la un înger,<br />
frumos animal cu aripi ce are nevoie de<br />
o armură şi o cârjă.<br />
32
Acum, în odeon,<br />
cântecele străvechi<br />
străbat granitul<br />
cu un trist murmur de aripi mici…<br />
O să-l recunoşti<br />
Tu, cel ce înţelegi<br />
ce este iubirea.<br />
33
Copilul şi globul de cristal<br />
Copilul călătoreşte,<br />
cu ochii pierduţi, în sinea lui.<br />
Dincolo de maşina asta<br />
privirea lui<br />
udă floricelele<br />
din propriile-i grădini secrete.<br />
Deşi aproape de el, are loc o altă călătorie<br />
una diferită, a mea.<br />
Îl privesc doar pe el<br />
şi călătoresc spre inocenţa lui,<br />
până la limita exactă şi la frontiera<br />
universului său de dinainte.<br />
34
Dimineaţa pe un peron gol<br />
Bela Lugosi mătura cu ochii<br />
albaştri ca stelele, bulevardele interminabile.<br />
Era îmbrăcată într-un frac de culoare închisă.<br />
Eu m-am pierdut, căci mă pierd uşor.<br />
Ochii mi-o luau pe dinainte<br />
iluminând o camelie<br />
peste o bucată de mătase neagră.<br />
Tăcerea<br />
se zvârcolea în tocuri<br />
de la un trotuar la altul<br />
şi mă arunca în mijlocul străzilor.<br />
Am ascultat de dictatul silenţios,<br />
călătoarea din mine.<br />
Am străbătut bulevardele dezbrăcate<br />
Ca pe nişte peroane lipsite de ceasuri,<br />
Ca pe nişte căi ferate despletite, până la ziuă.<br />
Până şi băiatul cu ochi de turc,<br />
tablou viu al lui El Greco,<br />
cu sprâncenele baroce, şoldul…<br />
Hotelul meu era aproape de pielea lui.<br />
35
Jihan înseamnă Univers<br />
Cum defineşte cuprinsul<br />
sunetul acesta subtil ce-i dă nume?<br />
Cum poate încăpea Universul<br />
într-un singur cuvânt?<br />
Un drum invizibil al lui Neptun<br />
trebuia să anunţe întâlnirea şi locurile.<br />
Ştii dacă pot fi dărâmaţi<br />
pereţii ce nu au fost construiţi?<br />
Sau dacă capcanele<br />
pot fi întinse şi în apă?<br />
Ştii că excepţia îmi strigă numele<br />
iar eu nu mi-l amintesc pe al tău?<br />
Vei fi acel semn ce-mi arată pe hartă<br />
că vine un uragan,<br />
vei fi cel ce botează acei munţi<br />
la care eu nu mă voi mai întoarce.<br />
Mi te închipui ca pe exilul meu, ca pe cosmos<br />
transformat în rază de lumină, presupun,<br />
ca un animal fericit proptit la el acasă,<br />
ca un câine care aproape de mâna ta<br />
tânjeşte după o mângâiere.<br />
Cred că tu ai răspunsurile<br />
cele ascunse şi te gândeşti la mine<br />
când eu mă gândesc la întrebările mele.<br />
36
Abandonul tragic<br />
al lui Kurdistan<br />
Să nu uiţi aşa de uşor.<br />
Nu schimba iubirea asta<br />
pentru iubiri viitoare.<br />
Nu face din balanţă<br />
judecător şi fugar. Nu cântări<br />
satisfacţia simţurilor tale.<br />
Nu revela emoţia asta.<br />
Nu vinde ceea ce e sfânt.<br />
Când alt râu te-o îmbrăţişa, nu te gândi la mine.<br />
Aruncă-te în apele sale<br />
dezbracă-ţi mintea de malul meu.<br />
Nu te aştepta<br />
să-ţi potoleşti setea în alte ape.<br />
Nu ridica ochii la cer<br />
instinctiv, atunci când luminez eu,<br />
ci mulţumeşte-te cu un scăpărat fals.<br />
Ai curajul de a-ţi reinventa lumea<br />
dacă o părăseşti pe a mea.<br />
Nu mă căuta în veci în fotografii.<br />
Nu te minţi singur, atunci când nimeni<br />
nu-ţi cere socoteală.<br />
37
CUBA<br />
Miguel Barnet<br />
Miguel Barnet s-a născut la 28 ianuarie 1940, în Cuba.<br />
La numai 21 de ani, a făcut parte din grupul fondator al Academiei de Științe<br />
din Cuba și a colaborat cu Nicolas Guillen și Alejo Carpentier, personalități marcante<br />
ale literaturii cubaneze.<br />
În 1994 crează Fundația Fernando Ortiz, al cărei președinte este până în<br />
prezent.<br />
Este cel mai publicat scriitor cubanez în viață, atât în țara sa cât și în străinătate,<br />
fiind autorul unor cunoscute filme și documentare.<br />
Din 1996 până în 2006 a îndeplinit funcția de membru al Consiliului<br />
Executiv al UNESCO, iar din 2008 este președinte al Uniunii Scriitorilor și Artiștilor<br />
din Cuba.<br />
A primit numeroase premii, cele mai importante fiind: Premiul Național<br />
pentru Literatură (1994), Premiul Garcia Lorca, Ordinul Național de Merit al<br />
Republicii Franceze (2004), Premiul Internațional Triestre-Poezia (2005), Medalia<br />
Simon Bolivar a Comisiei Generale UNESCO etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Nestemata și păunul (1963)<br />
Insula pietrelor de râu (1964)<br />
Sfânta familie (1967)<br />
Cântecul lui Rachel (1969)<br />
Cartea nopții (1982)<br />
Văzând trecându-mi viața (1987)<br />
Poeme berlineze (1989)<br />
Memorandum (1999)<br />
Joc comun (2005)<br />
Noi autografe cubaneze (2009)<br />
39
Anii ’60<br />
Frumoşi precum minciuna<br />
Au fost acei ani,<br />
Ce ne-au făcut să vorbim cu pietrele,<br />
Ce ne-au dat aripi<br />
Şi memorie.<br />
Cum să nu simt acea nostalgie,<br />
Căci acum nimeni nu se mai dezbracă<br />
Sub ploaie,<br />
Nimeni nu mai arborează un steag,<br />
Nimeni nu rămâne cocoţat pe-o scară de marmură,<br />
Nimeni nu-şi mai scoate inima<br />
S-o izbească de stânci,<br />
Nimeni nu mai greşeşte calea,<br />
Până şi busola arată altceva.<br />
Frumoşi precum minciuna<br />
Au fost acei ani,<br />
Ce acum se scurg<br />
Precum cerneala<br />
Din jurnalul meu secret.<br />
40
Cuvinte<br />
Mă întreb de ce uneori<br />
Cuvintele se ascund şi mă evită<br />
De ce nu-mi sunt mereu la îndemână<br />
Când am nevoie,<br />
De ce fug implacabil când ar trebui să stea<br />
Ca un absent fidel, ca un pahar de apă?<br />
De ce nu sar ca peştele, de ce nu rup<br />
Tăcerea cristelelor ca să dea un răspuns sigur<br />
Şi definitiv timpului<br />
Ce pleacă?<br />
De ce, când nu mai e scăpare<br />
Mă revolt, urlu, îndestulând această<br />
Foame sinistră?<br />
Şi de ce atunci când visez<br />
Fug de propria-mi fericire,<br />
Fericirea de a fi în mijlocul nostru?<br />
De ce niciodată nu sunt?<br />
Şi tu, de ce, asemenea lor<br />
Te-ascunzi şi mă eviţi?<br />
De ce, niciodată nu eşti când am nevoie de tine?<br />
Când nu mai există bucurie,<br />
Când vocea ta rupe liniştea,<br />
Când corpu-ţi, asemenea unui peşte, tresare<br />
Iar ochii tăi îmi scotocesc viaţa.<br />
41
Cântec<br />
Când ai plecat, ai luat totul<br />
Cartea şi amintirile,<br />
Floarea şi lungile plimbări,<br />
Dar ţi-am păstrat ochii<br />
Atât de trişti, de necuprins,<br />
Iar deunăzi şi dinadins<br />
M-am văzut în ei, iar ei privesc în mine<br />
Ca în zări,<br />
Căci tu, poate, o să te-ntorci, cândva,<br />
Cu amintirile şi cartea,<br />
Cu floarea şi lungile plimbări.<br />
42
Patrie<br />
Nu mai pot aştepta<br />
Spun şi inima-mi repetă<br />
Căci cu fiecare zi ce trece<br />
Mi-e mai aprinsă patima<br />
Pentru-acest vânt ce mişcă frunzele.<br />
Casa ce zi de zi-mi părea<br />
Că toată va fi fost de curând a mea<br />
Şi umbra de smochini sălbatici<br />
Şi chiar întreg pământul<br />
Şi nu-i-ndeajuns. Vor auzi cum fără teamă<br />
Prin foc va trece vocea-mi,<br />
Acum că toate mă cheamă,<br />
De prieteni mi-aduce aminte,<br />
Iar inima-mi mă înţelege,<br />
Aproape ştiu că mereu îmi trebuie<br />
Până-n târziu cătunul de ţară,<br />
Putere deplină precum vântul<br />
Care, oricând,<br />
Orice doboară,<br />
Pentru viaţa ce o are în pază.<br />
43
Sfânta familie<br />
Familia mă urmăreşte din priviri,<br />
Simţind compasiune pentru mine,<br />
Protejându-mă până şi de rafalele ploii<br />
La masă se tem puţin<br />
Şi totuşi e deja a treia oară<br />
Când ascund sticlele de lichior fin<br />
Şi-mi pun fotografia în rama din oglindă<br />
Şi mă declară învingător:<br />
Bunul Miguel!<br />
Dar familia mea ştie<br />
Că eu nu mă forţez<br />
Şi-mi este total indiferent<br />
Prestigiul şi tăcutele lor ştrengării<br />
Şi aşa, într-o zi, o să mă numească<br />
Aproape îngroziţi: Fiule!<br />
44
TURCIA<br />
Pelin Batu<br />
S-a născut în 1978. După ce a absolvit Liceul Marymount, a studiat secția de<br />
drama și literatură la Universitatea din New York. A primit Diploma de Licență în<br />
istorie și a făcut masterul la secția de „Limbi occidentale și Literatură” la Universitatea<br />
din Bosfor.<br />
A obținut un doctorat în Literatură la aceeași universitate și a obținut succese<br />
remarcabile în industria teatrului și a filmului. A jucat în filme precum „Harem Suare”<br />
(regizat de Ferzan Özpetek) și „Hayal Kurma Oyunlari” (regizat de Yavuz Özkan ).<br />
A publicat 3 cărți de poezie: prima carte, Sticla, a fost publicată de 'Yapi Kredi'<br />
în 2003; a doua, Cartea vânturilor a apărut la Artshop în 2009, iar cea de-a treia, Patul<br />
lucrurilor pierdute, în 2015. A mai publicat și un volum de schițe și versuri în 2013.<br />
Pelin Batu predă la „Școala Vieții” de la Universitatea Bilgi și scrie articole<br />
pentru revista de istorie „Atlas Tarih”. Este o militantă pentru drepturilor omului.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Glass / Cam, 2003<br />
Yahudilik Tarihi, 2007<br />
The Book Of Winds Rüzgarlar Kitabı, 2009<br />
Resim Defteri, 2013<br />
45
Dezastrul misticului<br />
Waldo este unul din acei oameni<br />
care s-ar fi desăvârșit prin moarte.<br />
Saki.<br />
Era vorba de<br />
Păsări înecate în coniac<br />
Și delicatese barbare.<br />
Într-o zi<br />
Încercând să facă ceva bun cu timpul său prețios<br />
A alunecat - nu a citit hârtiile,<br />
Și-a pierdut interesul în economie<br />
Și a ieșit în stradă,<br />
Tăcut ca noaptea<br />
Și chircit sub un stejar,<br />
A găsit o noua vocație.<br />
Va fi preot de o simplitate sfântă.<br />
În timp ce ei își puneau echinaceea în băuturi,<br />
Ridiculizând prolegomenele fiecărui viitor sistem de metafizică<br />
Ceva a început să-i modeleze buzele<br />
Mestecând cuvinte italiano-franceze pentru cripto-mistică<br />
Ea a oftat Konya, praf și liliac...<br />
Romantizând Estul, a spus că ar fi frumos<br />
Dacă ne-ai putea duce acolo<br />
Unde profeții iubesc soarele<br />
Unde dervișii rotitori iubesc planetele.<br />
Să dorești ceea ce nu poți atinge sau vedea<br />
Nu este iubire<br />
Și nici credință, spune ea.<br />
Doresc liliac și praf pentru ea pe strada Bleeker.<br />
46
Zori de zi<br />
I<br />
Mirosul trandafirilor de iarnă este ca o blândețe<br />
Care apare brusc, subtil<br />
Crescând în interiorul tău o răceala metalică,<br />
Bogată și slăbită,<br />
O femeie singură<br />
Așteaptă poveștile astronomilor arabi<br />
O femeie singură<br />
Fumându-și ultima cenușă.<br />
Necrezând în renaștere.<br />
II<br />
O șoaptă a unui berbec, o briză de trandafiri la crăparea zorilor<br />
O tuse uscată de note albastre și negre<br />
Puțină apă, vin liliac<br />
Inconsecvență ca un copil înnegrit de soare, inima ei,<br />
Toată acea smoală și arsura mâinilor umede<br />
Toată infamia se transformă în frunze.<br />
Totul era o briză acoperind mirosul de carne arsă, spui tu,<br />
Plecând mai departe<br />
Ușor.<br />
III<br />
Culegerea trandafirilor la crăparea zorilor<br />
Către tamburine<br />
Și dorințe osoase ale celor slabi<br />
Căutând oase<br />
Chypre dansând, vânt auriu,<br />
Vârtejuri de fum din cretă moartă-<br />
47
Albeața este o boală.<br />
„Niciodată nu va mai fi cineva la fel de frumos,<br />
De calm și de melancolic precum el...”<br />
Trandafirii de iarnă se împrăștie în tine.<br />
IV<br />
Cu toate oasele netede și cântece, trandafirii sunt fără timp<br />
Sunetul ticăit al insectelor crescând în frunze<br />
Este greu de suportat dimineața<br />
Printre trandafirii căzuți.<br />
Diminețile reci sunt grele -<br />
O ultimă țigară și încă un cântec.<br />
48
Amurg<br />
(Am auzit că te căsătorești)<br />
O fată calmă<br />
Tu arăți<br />
Șopârle<br />
Alunecă<br />
Pe lângă,<br />
Cozile lor verzi<br />
Fac distanța reală.<br />
Timpul este subiectul meu, zic eu<br />
Ouă ovale rostogolindu-se<br />
Concubine rănite ce-și au locul în rășină<br />
Așteptând să fie ridicate<br />
Cu un sărut ferm<br />
Întors<br />
În șocul soarelui<br />
Departe de umbră,<br />
Cărate fără chibzuială<br />
De un vânt indolent.<br />
Crocant, spui tu<br />
Rece, aș spune eu,<br />
Iar pipirigul e de acord.<br />
Și așa, mirosurile dispar<br />
Spre deosebire de trandafirii bătrâni,<br />
Trandafirii de iarnă<br />
Șoptind, da,<br />
Cu siguranță șoptind,<br />
Acopera toate sunetele<br />
Până și muzica<br />
Chiar și fața ta.<br />
49
Dar chiar și așa, totul a trecut<br />
Mirosul roz a dispărut<br />
Făcând oasele netede să reapară.<br />
Inele vechi pentru tine, iubirea mea,<br />
(Toate inelele sunt vechi, nu uita asta)<br />
Ca melasa și grâul<br />
Timpul poate fi uitat cu vântul.<br />
Promisiunea este o direcție<br />
Nord<br />
Nord-est<br />
Când direcția devine o zeiță cu cărțile și lucrurile ei<br />
Nimeni nu va ști că singurul meu subiect<br />
Ești tu.<br />
Astăzi, luminez totul cu soarele.<br />
50
Balada damigenei<br />
I<br />
Demonii,<br />
Acești cântăreți sunt<br />
Lalele țipătoare,<br />
Cele nouăzeci și nouă de nume ale Domnului.<br />
Trebuie să mă întorc<br />
La primele zile ale creației.<br />
Când fața ta a pierdut<br />
Lumina lalelelor,<br />
Mâinile, ude și reci,<br />
Vor cânta un cântec<br />
Pentru a-mi curăța<br />
Ale inimii semințe.<br />
II<br />
Când el a părăsit orașul,<br />
S-a lăsat pe el însuși în urmă.<br />
A fost în prima zi de lumină<br />
Când fața ta a strălucit<br />
Ca o cameră de lalele<br />
Încât marele Ghazali a fost jefuit.<br />
El a spus<br />
„Ce mă voi face fără cărțile mele, fără ele sunt nimic..”<br />
După care, hoțul i-a răspuns<br />
„Cine ești tu când nu ai nevoie de cărți,<br />
Dacă ele te fac cine ești ?”<br />
51
Filosoful<br />
Fără îndoială, tu invoci ceva precum lumina soarelui<br />
Crânguri de fructe negre,<br />
Alături de zeițele sale palide.<br />
„Din apă noi ne-am născut”, spune el.<br />
Cum putem noi să-i înțelegem universul lichid<br />
Fără livezile de măslini ?<br />
Când perșii au venit<br />
Au adus cu ei stele și frică,<br />
Religie născută din numere pure.<br />
S-ar putea, desigur, lăsa deoparte<br />
Toată îngrijorarea privind stelele.<br />
Și totuși, ele sunt distante,<br />
Devin reci.<br />
Bătrânul interzice mâncarea fructului căzut<br />
Pentru că noi n-am îngrijit grădinile<br />
Și nimic nu mai este moale și plin.<br />
Sunt obosită și stau în casă<br />
Curățând aurul de pe fața Domnului.<br />
52
TURCIA<br />
Ataol<br />
Behramoğlu<br />
S-a născut la Istanbul, în 1942. Studiază la Universitatea din Ankara limba și<br />
literartura rusă, ulterior, la Universitatea de Stat din Moscova (1973-1974).<br />
Este fondatorul unor importante reviste literare: ”Halkin Dostlari” (Prietenii<br />
poporului), ”Militant”, publicație de prim rang a literaturii turce moderne, ca și al<br />
”Teatrului Libertății”.<br />
Întreprinde mai multe călătorii în străinătate, generate, fie de perfecționarea<br />
sa academică (studii de specialitate la Sorbona II și Centre de poétique comparée) fie<br />
de persecuțiile politice ale regimului militar, care-l condamnă, în contumacie, la 8 ani<br />
de închisoare.<br />
La Paris, colaborează la publicația ”Les Lettres Françaises”, condusă de Louis<br />
Aragon și la ”Action Poètique”, devenind port-drapelul generației sale.Traduce<br />
importante nume din literatura rusă (Cehov, Maiakovski, Lermontov, Pușkin, Gorki<br />
etc.) și editează din creația unor poeți turci moderni, fiind considerat, după 1989,<br />
vocea cea mai amplă și reprezentativă a poeziei turce de astăzi, dar și a celei europene.<br />
În 1995 a fost ales președinte al Sindicatului Scriitorilor din Turcia, desfășurând o<br />
bogată activitate de profesor, jurnalist, dramaturg.<br />
Bir Gün Mutlaka<br />
Kizima mektuplar (1985)<br />
Sevgilimsin (1993)<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Ba]ka Gökler Altiuda (1996)<br />
A]iki Ki]ilikir (1999)<br />
Yeni a]ka gazel (2002)<br />
53
Cântec de toamnă<br />
Am închis manualul de drept civil<br />
Văzând fetele de liceu<br />
Cum traversau strada.<br />
Citeam pentru examene,<br />
Despre bani şi nu ştiu mai ce<br />
Şi în ciudă, mi-am aprins o ţigară.<br />
Mi-am zis, această lume<br />
Se învârte mereu în vid,<br />
Această ploaie de septembrie<br />
Înnebuneşte omul,<br />
Dar oamenii, ei, pe cine ajută?<br />
M-am tot gândit<br />
Şi gândul mi-a străfulgerat inima.<br />
Secunde, clipe, ore, zile<br />
Ce se scurg ca apa.<br />
Într-o mână cartea, în cealaltă,<br />
Inima.<br />
Nu mai ştiam ce să fac.<br />
54
Tu eşti iubita mea<br />
Tu eşti iubita mea<br />
Şi nu ai timp să te gândeşti la tine,<br />
Doar la ceea ce vei face,<br />
Eşti un cineva într-o mulţime,<br />
O stea în noapte, precum copilăria pierdută,<br />
Eşti iubita mea<br />
Şi-ți sărut dinţii albi<br />
Ce ascund între ei un poem<br />
Al dragostei nesfârşite,<br />
Din noaptea trecută.<br />
Eşti iubita mea,<br />
Iubirea mea sufocantă,<br />
Tinereţea mea sângerândă,<br />
Te voi îndemna să te întorci<br />
Către propria-ţi copilărie,<br />
Aripile-ți sunt obosite, eşti transpirată,<br />
Noaptea te trezeşti alături de mine scriind<br />
Şi in fiecare dimineaţă salut<br />
Preschimbarea ta.<br />
Tu eşti iubita mea,<br />
Vom schimba semnul de carte<br />
Şi vom opri dragostea<br />
Încercată pe ascuns în autobuze<br />
Şi trenuri,<br />
Chiar când trupurile noastre<br />
Nu erau unul lângă celalalt<br />
Poate că acum vor sângera sătule.<br />
55
Sâmbătă pierdută<br />
Sâmbătă pierdută, sâmbătă înăbușită,<br />
Zi în care am plâns,<br />
Când vânturile roz au trecut peste câmpurile<br />
Ce gemeau.<br />
O sâmbătă lungă, dureroasă,<br />
Ca tot ce-am pierdut,<br />
O buleandră fâlfâie pe sârmă<br />
Și o poartă troznește de vânt.<br />
Totul mă împiedică să te iubesc<br />
Și tu să mă iubești,<br />
În sâmbăta alungată din viața noastră.<br />
O sâmbătă nebună, o sâmbătă palidă,<br />
Ca și o iubire netrăită,<br />
Ochii copiilor n-apucând să vadă<br />
Ziua aceea.<br />
O sâmbătă mută, o sâmbătă necăjită,<br />
O panglică albă, pătată<br />
Aspră, precum moartea<br />
Și ca viața noastră strivită.<br />
56
Poem pentru visele unui copil<br />
Cineva iubit care dispare<br />
Rămâne în visele copiilor,<br />
Supărările plecând<br />
Într-o zi către amurg.<br />
Răcoarea câmpurilor<br />
Atinge fruntea copilului,<br />
Iată, de ce, ei au frunțile albe<br />
Și delicate când dorm.<br />
Copilăria ta se înrudește<br />
Cu grădinile și merele iernii,<br />
Praful se ridică acolo<br />
Pe un deal de lângă cimitir.<br />
O iubire pierdută se aseamănă mereu<br />
Cu o sferă rătăcită,<br />
Ce povestește limpede<br />
Despre lacrimile abia vărsate,<br />
O sferă pierdută apare deseori<br />
În visul unui copil,<br />
Cireșii se leagănă și în aer<br />
Porumbeii zboară atât de departe.<br />
57
Melancolia serii în orașe de provincie<br />
Melancolia serii în orașele de provincie<br />
Este la fel ca peste tot,<br />
Cerul senin și siluetele caselor,<br />
Ca și privirea tristă a femeilor.<br />
Din depărtare, vântul aduce glasul serii,<br />
Iar umbra munților înaintează<br />
În noapte.<br />
Mi-am petrecut copilăria<br />
În orașe de provincie,<br />
Tristețea grea a serii<br />
Mi-a rămas cuibărită in inimă.<br />
Sunt ani de când trăiesc această tristețe,<br />
Regret, o, cât regret,<br />
Numele cu care mama mă chema.<br />
58
ITALIA<br />
Vincenzo<br />
Bianchi<br />
Sculptor, pictor, profesor universitar.<br />
S-a născut la 28 mai 1939, în localitatea Fontana Liri (Frosinone), din Italia.<br />
Este absolvent al Academiei din Catanzaro, apoi director al Academiei de Arte<br />
Frumoase din Macerata. Timp de 24 de ani a condus cea dintâi catedră de sculptură<br />
din cadrul Academiei de Arte Frumoase din Florența.<br />
Este considerat ca fiind unul dintre cei mai importanți sculptori ai lumii, cu o<br />
activitate poliedrică, dedicată păcii și fraternității între popoare, opera sa constituind<br />
un omagiu profund adus umanității, prieteniei și concordiei între popoare.<br />
Este singurul artist de pe mapamond care are 12 muzee personale în Italia și în<br />
străinătate, în care se află, în exclusivitate, lucrările sale de pictură, sculptură, desen,<br />
acquaforte, ceramică.<br />
Alte sculpturi, de diverse mărimi, se află, în colecții private: Fundația<br />
Gorbaciov, Shimon Perez, președintele Israelului, Papa Ioan Paul al II-lea, Fundația<br />
Fujimori Group etc.<br />
Lucrările lui Vincenzo Bianchi au fost expuse în muzee importante din<br />
Japonia, Canada, Australia, SUA, Mexic, Elveția, Egipt, Grecia, Bulgaria, Argentina,<br />
România, Macedonia etc.<br />
A primit numeroase recunoașteri internaționale: Doctor Honoris Causa al<br />
Universității Internaționale de Studii Superioare ”Pro Deo” din New York, Medalia<br />
de aur, acordată de Centrul European din Delphi, Meritul Internațional al Institutului<br />
de Arte din Zurich. Este cetățean de onoare al orașelor Cervara di Roma, Rocca<br />
D’Arte, Ohrid, Vico del Lazio, Vallemaio.<br />
Ca poet, a fost tradus și în limba română, apărându-i la Editura Europa, două<br />
volume de versuri.<br />
59
Bibliografie selectivă<br />
Pensieri volante (1998)<br />
Monte Nebo (2007)<br />
Pensieri sull’onda... (2008)<br />
Omagiul scurtei mele călătorii (2015)<br />
60
Ipoteşti<br />
Vânt tăios pe care ramurile seci ca tuburile<br />
De orgă ale salcâmului<br />
Îl transformă în sunet misterios<br />
Ca să se bucure umbra<br />
Inimii mele soarele de-abia răsărit<br />
Proiectează chipul<br />
Lui Eminescu<br />
Cu ochi privind<br />
Către infinitul fără întoarcere<br />
Vânt tăios al dimineţii<br />
Cu lumină clară<br />
Pe care luna nopţii a curăţit<br />
Crucile albe din vârful colinei<br />
Marcând drumul<br />
Unei vieţi ce nu se mai întoarce<br />
Câinele în singurătatea sa<br />
Îmi traversează privirea în diagonală<br />
Care în jurul orizontului ondulat<br />
Mărgineşte o mare fără nume<br />
În verdele undelor<br />
Parfumul ierbii proaspete<br />
Ascunde sudoarea ţăranului<br />
Aşezat pe căruţă<br />
Ce trăieşte ritmul pasului<br />
Calului al cărui zgomot de-a lungul înserării<br />
Îl invită la rugăciune.<br />
Dimineaţa, 06.07.2007, ora 7,15<br />
61
Omagiu lui Mihai Eminescu<br />
Merg pe dalele aleii<br />
Căreia iarba i-a luat timpul<br />
Încet mă învăluie o voce<br />
Răsărind<br />
Ca o respiraţie neauzită din uşa deschisă<br />
Dintr-o casă goală şi albă<br />
Precum coaja de ou<br />
Pe care natura a creat-o<br />
Voce plină de misterul dragostei<br />
Voce plină de infinitul fără orizonturi<br />
Voce al cărui ecou îmbrăţişează<br />
Salcâmul de altă dată<br />
Cu ramuri de altădată<br />
Ca nişte mâini fără timp<br />
Zgârie vântul care târăşte<br />
Marea<br />
Ce se oglindeşte în zbuciumaţii stropi<br />
De ploaie căzând din cer<br />
Aidoma lacrimilor de înger<br />
Ca în religioasa tăcere<br />
Aud cântul imensei iubiri<br />
Clopotul bisericii vecine<br />
Cochilie goală<br />
E cules în tăcere<br />
De nota mută care se leagănă<br />
În întunericul aureolei sfinţilor<br />
Arătând zenitul<br />
Orizontului unde timpul moare<br />
Vocea pleacă încet<br />
62
Precum ceaţa în faţa soarelui<br />
Târâtă ca rândunelele înspre apus<br />
Ce se adăpostesc pentru a sărbători copacul<br />
Desfrunzit de altădată<br />
Vine noaptea şi timpul tace<br />
Bătrânul salcâm<br />
Adoarme mângâiat de cuvintele poetului<br />
Scrise pe voalul albei luni<br />
În timp ce umbra mea dispare<br />
În spatele casei plină de tăceri apuse.<br />
63
Fila unei cărţi de vise<br />
Vântul de noiembrie<br />
Poartă respiraţia<br />
Dragostei<br />
Gândul<br />
Apune<br />
Soarele<br />
Asfinţeşte<br />
Peste orizontul mării<br />
Pânza bărcii mele<br />
Se colorează în negru<br />
Simţurile se sufocă<br />
În vârtejul timpului<br />
Busola arată<br />
Nimicul.<br />
64
Amintiri despre singurătăţile<br />
mele de copil<br />
Aşchii de gânduri<br />
Şi pânza nopţii<br />
Au şters culoarea zăpezii<br />
Valea este pustie<br />
Se umple doar de neguri<br />
Vremea a alungat lumina zilei<br />
Schimbarea universului continuă<br />
Făcând să mişte mâna omului<br />
Născând urma paşilor lui Dumnezeu<br />
Valea este pustie<br />
Zăpada acoperă tăcerea<br />
Cu negura nopţii<br />
Unde singurătatea mea<br />
Face să dispară surâsul<br />
Ca să ne întoarcem la lumină.<br />
65
Noapte cu lună albă<br />
Tăcerea pietrei<br />
Cântă culoarea<br />
Florii ce doarme<br />
Simfonie<br />
De ploaie de stele<br />
Ce lovesc geamurile<br />
Gândurilor ascunse<br />
Soarele aleargă<br />
Spre trecerea timpului<br />
Ca să ajungă la răsărit<br />
Şi pentru a vedea<br />
Naşterea omului<br />
În timp ce Castor şi Polux<br />
Dansează în cer.<br />
66
KOSOVO<br />
Xhemil Bytyçi<br />
S-a născut în 1941 în Billushë, Prizren, Kosovo. A terminat şcoala primară şi<br />
gimnazială în Prizren. În 1968 a absolvit Facultatea de Medicină de la Universitatea<br />
din Belgrad, în acelaşi timp studiind şi absolvind şi Facultatea de Stomatologie. În<br />
timpul studiilor a făcut parte din grupul muzical şi literar al Asociaţiei Albaneze a<br />
Studenţilor de la Universitatea din Belgrad numită “Përpjekja”.<br />
Prof. Dr. Xhemil Bytyçi este unul dintre cei mai cunoscuţi urologi din Kosovo.<br />
Şi-a definitivat rezidenţiatul în urologie la spitalul “Rebro” din Zagreb. Din 1973<br />
până la pensionare a lucrat la Universitatea de Urologie din Priștina.<br />
A publicat peste 100 de lucrări ştiinţifice şi articole în domeniul urologiei.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
I Hear the Rustling (2007)<br />
Fire Left Forgotten (2008)<br />
Word-threads (2009)<br />
Star Rays (2010)<br />
From Within the Word (2012)<br />
Paths of the Soul - 777 Haikus (2014)<br />
The Dance of the Stars (2016),<br />
Fascinating Sparks of the Soul (2016)<br />
Celestial Glow (<strong>2017</strong>)<br />
67
Meditaţii asupra timpului<br />
Până şi timpul,<br />
S-a trezit<br />
Meditând asupra trecutului<br />
Pieptănând printre<br />
Gândurile predecesorilor<br />
Pierduţi în timp<br />
Am căutat<br />
gena înţelesului-<br />
Ostatici ai erei<br />
Timpul meditează, fără dubii<br />
Asupra viitorului.<br />
68
Aud freamătul<br />
Până când am fost o ramură<br />
a două inimi frânte<br />
Am auzit un flaut.<br />
Apoi, zile de singurătate au urmat.<br />
Hai s-o spunem din nou,<br />
Acea linişte ne-a poruncit.<br />
Când eram împreună<br />
Flautul putea fi auzit pe cele şapte coline.<br />
Da, acolo, acum noi ne-am uitat umbrele<br />
Acum ne închidem în noi<br />
Şi ascultăm freamătul.<br />
69
Umbrela iubirii<br />
Aveam o umbrelă<br />
Sub iubirea-mi<br />
Tu aveai alta<br />
Acolo unde iubirea s-a destrămat<br />
70
Stăteam calm în faţa Domnului<br />
Lângă lespedea şemineului<br />
Mi-am visat corpul<br />
Neajutorat am suflat în foc<br />
Cu faţa în sus, am stat tăcut<br />
Moleşit, am suflat peste cenuşa şemineului<br />
Peste ploaia de lacrimi<br />
Eram atins de curcubeu<br />
Fantoma mi-a apărut<br />
Terifiat m-am trezit<br />
Renăscusem<br />
Stăteam calm în faţa Domnului.<br />
71
Focul dat uitării<br />
La sfârşitul trecutului<br />
Voci înăbuşite s-au năpustit asupră-mi,<br />
La licărirea zorilor<br />
Apărut-au ale focului uitate flăcări.<br />
Prin al vieţii nemilos drum,<br />
Căutând înţeleptele voci<br />
Mereu mi-am dorit,<br />
De a privi timpul fix în ochi<br />
Şi să arunc puţină speranţă<br />
În vârtejul sufletului.<br />
Dar timpul-această pasăre lipsită de noroc,<br />
A zburat peste multe hăuri<br />
Iar focul a fost dat uitării.<br />
72
ITALIA<br />
Emilio<br />
Coco<br />
Poet, traducător, publicit. Este considerat în spațiul literar italian un eminent<br />
traducător din opera unor importanți scriitori de limbă spaniolă.<br />
A condus diverse colecții: „I Quaderni di Abanico“, „Universi“,<br />
„Ispanoamericana“, „I Quaterni della Valle“.<br />
A fost recompensat cu importante premii internaționale pentru cariera sa<br />
de traducător: Ordinul Civil Alfonso X de Wise (Spania), Premiul Alejo Zuloaga<br />
(Venezuela), Premiul Ramon López Velarde (Mexic).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Alientos de luz (1990)<br />
Veinticinco años de poesía en Italia (1990)<br />
Poesía italiana contemporánea (1991)<br />
Fior da fiore (la poesía italiana ante el nuevo milenio) (2000)<br />
Poesía italiana contemporánea (Doce poetisas) (2000)<br />
El fuego y las brasas. Poesía italiana contemporánea (Antología) (2001)<br />
Jardines secretos. Joven Poesía Italiana (2008)<br />
Il tardo amore (2008)<br />
Il dono della notte (2009)<br />
Ascoltami Signore (2012)<br />
Poesie di andata e ritorno (Puglia-Buenos Aires) (2013)<br />
Vuela alta palabra (2015)<br />
73
De fiecare dată când pleci<br />
De fiecare dată când pleci îmi repeți<br />
până se umple paharul aceleași cuvinte:<br />
să stingi lumina, să dezgheți frigiderul<br />
să mături în toate odăile să strângi până<br />
la refuz piulița furtunului de la butelie,<br />
să tragi jaluzelele, să le lași deschise puțin<br />
doar la baie ca să iasă mirosurile,<br />
să confecționezi endecasilabi perfecți,<br />
ca și cum nici n-ai băga de seamă, iubire,<br />
ai face bine să uiți temerile tale idioate<br />
căci atunci când lipsești casa ta<br />
înflorește ca un câmp primăvara<br />
deschid larg ușile și intră păsările<br />
și lumina jucându-se cu pulberea<br />
conturează prețioase arabescuri pe mobile<br />
urmează-mi măcar o dată sfatul<br />
nu-ți face patul și lasă-l vraiște<br />
și dăruiește mai mult timp poeziei<br />
fiindcă au un înalt simț înnăscut al rimei.<br />
74
Oare ce fac eu aici?<br />
Oare ce fac eu aici așteptând să se<br />
termine de fiert sosul fără să am ceva<br />
de scris și nici un petec de hârtie<br />
căruia să-i încredințez endecasilabii<br />
mâhnirii mele soră cu dorul de moarte<br />
ce mă podidește exact când devine<br />
mai stăruitor legământul cu viață.<br />
Oare ce fac eu aici dacă tot stau în garaj<br />
să am grijă ca flacăra să nu se stingă<br />
și scotocesc în cutia de lângă mine<br />
după un ciot de cretă sau de creion<br />
ca să fixez pe un petic de hârtie mototolit<br />
și care fusese dopul unei sticle<br />
întunecatul meu zbucium de împrumut.<br />
Oare ce fac eu aici ajuns la cincizeci de ani<br />
fără chef să mă scol ca să mă duc<br />
să sting butelia de gaz<br />
căci de când a scos primul țiuit<br />
au trecut treizeci și trei de minute<br />
oh dacă aș avea o dăltiță să scrijelez<br />
pe perete un vers fără pereche.<br />
Oare ce fac eu aici în vreme ce trag oblonul<br />
și apăs pe codul interfonului casei<br />
să-i spun că sosu e de-acum fiert<br />
și să-mi arunce inelul cu chei<br />
fiindcă vreau să renunț la mașină<br />
75
și să urc iute ca să notez<br />
aceste grave gândiri transcendente.<br />
Oare ce fac eu aici dinaintea acestei Olivetti<br />
cu coala de hârtie albă vârâtă sub rulou<br />
în poziția exactă de două spații-ntre rânduri…<br />
literele imprimate pe clape<br />
arzând sub greutatea degetelor<br />
și slavă domnului că cina-i gata<br />
și supa rece nu mai e bună de nimic.<br />
76
Cântec de leagăn<br />
pentru Valeria<br />
Dormi Valeria<br />
chip de piersică<br />
pămătuf micuț<br />
vârât în pătuț<br />
doarme vulpea<br />
în vizuina ei<br />
nu latră câinele<br />
cu toții dorm<br />
zâne cu spiriduși<br />
noaptea-i vrăjită<br />
steaua stăluce<br />
peste năsucu-ți<br />
În odăiță<br />
jumătatea de lună<br />
soarele râde<br />
raze-n perete<br />
toată de-azur<br />
ațipită e casa<br />
pinul se-apleacă<br />
peste fereastră<br />
prin perdeluță<br />
își întinde brațul<br />
ca să-ți dezmierde<br />
a ta fețișoară<br />
Turtureaua doarme<br />
77
și privighetoarea<br />
doarme și Uno, cățelul,<br />
dar veverița<br />
saltă pe acele<br />
verzi ale pinului<br />
veghindu-ți somnul<br />
cu ochi mereu treji<br />
alungă<br />
căpcăunul cel rău<br />
îți cântă vântul<br />
un cântec de leagăn<br />
fără pereche<br />
și mereu e cu tine<br />
susurul dulce<br />
al pădurii din jur<br />
cu mireasmă<br />
de ghimpe și cimbrișor.<br />
Nu te trezi<br />
măicuța ta doarme<br />
înrourându-ți suflarea<br />
deasupra ochilor<br />
închide pleopele<br />
îi bate inima<br />
lipită de pieptu-ți<br />
o aceeași iubire<br />
amândurora vă surâde.<br />
78
Să ajungi la douăzeci<br />
și doi e un labirint<br />
de coridoare și cotloane amăgitoare<br />
Mă pierd cu ușurință și mă regăsesc<br />
în punctul de plecare. Infirmiera<br />
mă vede șovăielnic și mă însoțește<br />
prevenitoare până la acea cotitură<br />
ce mă călăuzește direct în camera ta.<br />
A sosit chiar în seara asta și i-au și agățat<br />
setul de perfuzie pe stativ. E Mannitol,<br />
îi va folosi să-i aline oleacă durerea.<br />
Nu-i mai pasă de nimic, necăjită.<br />
Lasă mai jos patul și-mi cere s-o ajut<br />
să te deplasăm mai sus; Așa e mai odihnitor.<br />
Apoi îți așează capul pe pernă<br />
și-ți întinde brațul de-a lungul trupului<br />
ce nu se mai mișcă. Până la ușă<br />
m-am uitat după ea, ochii-mi revărsau scântei.<br />
Era o fată frumoasă. Să tot fi avut douăzeci de ani.<br />
79
MOLDOVA<br />
Nicolae<br />
Dabija<br />
S-a născut la 15 iulie 1948, în comuna Codreni din Republica Moldova. În<br />
1972 a absolvit Universitatea de Stat din Chişinău. Din 1986 este redactor şef al<br />
săptămânalului „Literatură şi Artă”, publicaţie a Uniunii Scriitorilor, preşedinte al<br />
Forumului Democrat al Românilor din Republica Moldova şi al Asociaţiei Oamenilor<br />
de ştiinţă, Cultură şi Artă. A primit titlul de „Om emerit” al Republicii Moldova şi<br />
medalia „Dimitrie Cantemir”, cea mai importantă distincţie a Academiei de Ştiinţe.<br />
Este membru de onoare al Academiei Române (2003), membru corespondent<br />
al Academiei de Ştiinţe din Chişinău (2012), membru de onoare al Academiei<br />
Internaţionale “Mihai Eminescu” (2013) şi Cavaler al Ordinului “Steaua Romniei”.<br />
Poezia sa a fost tradusă în italiană, franceză, engleză, sârbă, macedoneană,<br />
portugheză etc, fiind recompensată cu diverse premii naţionale şi internaţionale.<br />
Ochiul al treilea (1975)<br />
Apă neîncepută (1980)<br />
Zugravul anonim (1985)<br />
Mierla domesticită (1992)<br />
Dreptul la eroare (1993)<br />
Lacrima care vede (1994)<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Oul de piatră (1995)<br />
Între dragoste şi moarte (1998)<br />
Aşchii de stele (2002)<br />
Fulger înrouat (2005)<br />
101 poeme (2009)<br />
81
Baladă<br />
Cât trăim pe-acest pământ<br />
Mai avem un lucru sfânt:<br />
O câmpie, un sat natal,<br />
O clopotniță pe deal.<br />
Cât avem o țară sfântă<br />
Și un nai care mai cântă,<br />
Cât părinții vii ne sunt,<br />
Mai există ceva sfânt.<br />
Cât pădurile ne dor<br />
Și avem un viitor,<br />
Cât trecutu-l ținem minte -<br />
Mai există lucruri sfinte.<br />
Cât Luceafărul răsare<br />
Și în cer e sărbătoare<br />
Și e pace pe pământ<br />
Mai există ceva sfânt.<br />
Cât avem un sat, departe,<br />
Și un grai ce n-are moarte,<br />
Cât ai cui zice „părinte!”<br />
Mai există lucruri sfinte.<br />
Cât durea-ne-vor izvoare<br />
Ori un cântec ce dispare,<br />
Cât mai avem ceva sfânt<br />
Vom trai pe-acest pământ.<br />
82
Ca şi cum<br />
Ca şi cum ai deschide geamul cu respirarea.<br />
Ca şi cum rugul ar plânge cu fum<br />
Şi ramul cu floarea.<br />
Ca şi cum.<br />
Ca şi cum ar ninge cu fluturi<br />
peste ruguri şi-acestea s-ar stinge.<br />
Ca şi cum n-ai putea să te bucuri<br />
decât atunci când ai plânge.<br />
Ca şi cum steaua ce-abia se mai ţine<br />
ar evapora marea în care cădea.<br />
Ca şi cum ţi-ar fi dor de mine<br />
abia după ce m-ai uita.<br />
Ca şi cum cele bucoavne ar fi<br />
pline cu triste gângănii.<br />
Şi pe cer, ca şi cum, ai citi<br />
urme de reni şi de sănii.<br />
Ca şi cum zările, toate, ar foşni<br />
şi ploaia s-ar umple cu fum.<br />
Ca şi cum m-ai iubi, ca şi cum te-aş iubi.<br />
Ca şi cum, ca şi cum...<br />
83
Continuitate<br />
Iată c-ai ajuns să râzi<br />
cu gura mea, să te uiţi cu ochii mei<br />
la câte ţi se întâmplă,<br />
să măsori cu respiraţia mea<br />
Universul,<br />
să iubeşti cu cuvintele mele,<br />
să mori cu moarte mea,<br />
iubito.<br />
84
Mi-i teamă de o carte<br />
Mi-i teamă de o carte (o văd ades şi-n vis)<br />
pe care aş deschide-o-nfrigurat<br />
şi-n paginile ei aş da de-odat...<br />
de toate versurile pe care incâ nu le-am scris.<br />
De care sufletul mi-i însă, îmbibat:<br />
precum de apă un burete;<br />
şi solie - din partea lor - mi-i orice vis curat,<br />
şi mi-i devreme ora cea tîrzie.<br />
Parcă mă văd citind - în acea carte<br />
doar pîn’la mijloc orice poezie,<br />
ştiind ce-i scris, de-odata, mai departe,<br />
cum dintr-un rând poemu-ntreg învie.<br />
Şi ochii-ar luneca, pustii de gînduri -<br />
ca peste un destin ce se amînă -<br />
peste acele, dragi şi sfinte, rînduri,<br />
precum transcrise de-o străină mînă.<br />
Nescrise foi se vor sălbătici-n sertare;<br />
şi în amurguri vechi, cu iz amar, -<br />
eu cartea ceea-aş răsfoi-o, arare;<br />
ca pe-osânditul propriul meu dosar.<br />
85
Zidul<br />
Desenez o fereastră în zid,<br />
în zidul surd, ca o moarte,<br />
şi mă prefac c-o deschid<br />
şi privesc pân-departe.<br />
Doamne, ce sfinte peisaje<br />
dat mi-i să văd uneori:<br />
ce arbori cresc pe blindaje,<br />
sau pe tranşee ce flori!<br />
Soarele şade în ierbi încâlcit,<br />
pământu-i de spice mai greu;<br />
şi aproape că sunt fericit<br />
în faţa peretelui meu.<br />
...Desenez o fereastră-n zid, şi<br />
se cască-o spărtură: în ea<br />
m-aş teme să cad de n-aş fi<br />
legat ca un lanţ de podea.<br />
86
ROMÂNIA<br />
Ștefan<br />
Damian<br />
S-a născut în anul 1949, în localitatea Hodoș-Bodrog (Arad).<br />
Este absolvent al Facultății de Filologie din cadrul Universității „Babeș-Bolyai“<br />
din Cluj-Napoca (1972), Secția Literatură română - literatură italiană.<br />
Doctor în Filologie la Universitatea din București, cu o teză despre Federico<br />
Tozzi. A fost redactor la revista Echinox și la Editura „Dacia“ din Cluj-Napoca.<br />
Încă din timpul studenției s-a remarcat ca un subtil și pertinent traducător din<br />
și în limba italiană, fiind recompensat cu distincția Il cavaliere di Capestrano.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Portrete de familie, schiţe şi povestiri (1977)<br />
Nunta, roman (1980)<br />
Prisma, roman (1982)<br />
Sfârşit de vară, povestiri (1984)<br />
Pisica de Eritreea, roman (1986)<br />
Racconti di Transilvania (1997)<br />
Fantasticul povestirii, eseu (2001)<br />
Federico Tozzi (2001)<br />
Biografie şi poezie în renaşterea italiană (2004)<br />
Metamorfozele naraţiunii în opera lui F. Tozzi (2004)<br />
Lettere dai tempi di guerra (2005)<br />
Arhanghelul de sticlă (2011)<br />
87
Condiţie<br />
Când eram îngeri<br />
Zburam şi nu dădeam din aripi.<br />
Le ţineam în locul mâinilor<br />
Credeam că ne apără de frig.<br />
De unde venea frigul?<br />
Întrebam prin ochii abia deschişi de fiecare zi<br />
Dar de pe buze se ridicau<br />
Numai tăceri cuviincioase.<br />
Mai târziu am aflat<br />
Că neiubirea arde şi nu dă căldură.<br />
88
Descoperire<br />
Un înger pe pernă alături<br />
Aproape sălbatic.<br />
Se joacă noaptea cu sentimentele mele.<br />
„Nu-i bine ce faci!”<br />
Îi strig prin somn dar nu mă aude.<br />
Îl simt lichid prin vene prin ceea<br />
Ce nu sunt şi aş putea să fiu.<br />
Până la urmă se schimbă<br />
Într-un duşman prieten înţelege totul<br />
Știe că viaţa îmi va fi la fel<br />
Cu el fără el. Îmi lasă mâinile<br />
Să adoarmă strângând cu tărie<br />
Golul în care stătuse ori mi se păruse<br />
Că îşi lăsase aroma târzie.<br />
89
Adevărul adesea<br />
Adevărul adesea<br />
E prea plin<br />
De laptele ce izvorăşte<br />
Din abundenţa sinelui.<br />
Un adolescent cu genunchi prea osoşi<br />
Să se poată închina.<br />
Mâinile nemilos<br />
Nu ştiu să facă semnul crucii.<br />
Adoarme<br />
Învelit în lucruri uşoare visează<br />
În patul unei singurătăţi vinovate<br />
Ceea ce nimeni nu vrea să viseze.<br />
Nici măcar atunci<br />
Când se lasă otrăvit<br />
De aerul verde de munte.<br />
90
Ultima minge<br />
Cuvintele tari se loveau de pereţi<br />
Mingi de ping-pong pe o masă perfectă<br />
Pe care se joacă destinul.<br />
Intrau şi ieşeau din gâtlejuri<br />
Umplute cu câlţi.<br />
La masă cei doi jucători<br />
Erau prinşi în ultima bătălie<br />
Din care mai rămânea în aer<br />
Strălucirea aproape albastră a mingii.<br />
91
Urme<br />
Ţi-am şters fotografia din privirile<br />
Rămase pe ecranul unui computer dezafectat.<br />
Vagi urme s-au păstrat<br />
Numai în amintire.<br />
Într-un viitor nu prea îndepărtat<br />
Arheologi neştiuţi ar putea<br />
Descoperi cum te-ai lichefiat în mine.<br />
92
ELVEȚIA<br />
Gianni<br />
Darconza<br />
Poet, prozator, traducător.<br />
S-a născut în 1968, în orașul St. Gallen din Elveția.<br />
Este profesor de literatură spaniolă la Universitatea Carlo Bo din Urbino.<br />
În 2006 este recompensat cu Premiul Jacques Prévert, iar pentru volumul Il<br />
ladro din parole primește Premiul Frontino Montefeltro - 2014.<br />
A participat la Festivalurile internaționale de poezie din Mexico City (2015),<br />
Pereira (2016), Bogota (2016), Como (<strong>2017</strong>).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Oltre la lastra di vero (2006)<br />
Alla ricerca din Nessuno (2007)<br />
L’uomo in nero e altre scorie (2009)<br />
Materia oscura (<strong>2017</strong>)<br />
93
Râvnă<br />
După ce se recunoaște, mă-ntrebi<br />
că până și ultima frunză nou-născută<br />
pe creanga cea mai de sus a stejarului<br />
a mesteacănului sau a arinului râvnește<br />
să-și cunoască rădăcinile sale-ntunecate?<br />
Atunci când toamna stă să asfințească<br />
nu se desprinde oare de pe tulpina<br />
veștejită, oare nu-și încredințează<br />
vântului râvna de zbor și se-ndreaptă<br />
dansând molcomă spre pământ?<br />
94
Principiul indeterminării<br />
Încerc să-ți înțeleg tăcerea<br />
încerc să-ți alin hohotul brusc de plâns<br />
în fond mă repet, te cunosc<br />
în peste douăzeci de ani de conviețuire<br />
ar trebui să-ți cunosc oricare taină<br />
cel mai straniu adevăr al universului<br />
e că habar n-am despre ce te-ncojoară<br />
ești o particulă subatomică<br />
cu neputință de observat fără<br />
să-i falsifici ireparabil traiectoria.<br />
Dar cum se comportă cu adevărat<br />
particula aceea când nu e nimeni care s-o observe?<br />
Nu pot să văd electronul<br />
mișcându-se în jurul atomului<br />
mai abitir decât pot să văd<br />
gândurile din spatele plânsului tău,<br />
doar efectele le cunosc ale liniștirii la atingerea fugară<br />
a pisicii ce se apropie pe furiș<br />
să fie mângâiată de mâna ta<br />
atingere și nesfârșită detașare<br />
contradicție și paradox<br />
pisică vie și totodată moartă<br />
precum amintirile timpului petrecut<br />
principiul complementarității<br />
suntem undă și particulă<br />
suntem prieteni și suntem vrăjmași<br />
suntem liberi și suntem după gratii<br />
striviți de un celălalt invizibil<br />
ce-n străfundurile noastre se-ascunde.<br />
95
Fiul mării<br />
Eu m-am născut din mare<br />
cu mult înainte de a fi procreat<br />
m-am născut din adânci genuni<br />
printre constelații de pești<br />
iar bătaia inimii<br />
îmi scanda tăcerea<br />
întreruptă doar când și când<br />
de șipotul balonașelor<br />
unor convoaie de pești pilot<br />
ce-n apele întunecate<br />
urmăreau cine știe ce lumină<br />
a unei zeități de demult.<br />
M-am născut din mare<br />
despre culoarea căreia<br />
furată cerului nu știam nimic<br />
nu știam de curenții<br />
ce tot caută atoli pierduți<br />
nu știam de valurile<br />
ce se despică asediind stâncile<br />
sau de iubirile ce se ivesc<br />
pe cenușiul fundalurilor<br />
nu știam de nisip și pământ<br />
de locuitorii și amăgirile ei….<br />
M-am născut din mare<br />
cu mult înainte de a fi munte<br />
și colină și stepă și singurătate<br />
96
înainte de-a vedea plăpumi de stele<br />
risipite-ntr-o uitare nemărginită<br />
fără să șiu de absorbțiile cosmice<br />
sau de deplasările spre roșu<br />
nu știam de foțele de gravitație<br />
sau de efectele de maree<br />
nu știam de atomi sau de molecule<br />
nici de fisiuni nucleare<br />
amorsate la milioane de grade<br />
în inimile incandescente<br />
ale aștrilor refractari.<br />
M-am năsacut din marea<br />
pe care o visam deja că e flux<br />
și-o intuiam a fi armonia contrariilor<br />
și râvneam să fiu nor<br />
și mă topeam în plânset răcoros<br />
adăpam pământul secătuit<br />
apoi mă scurgeam prin vinele sale<br />
până la obârșia timpului<br />
unde visam să te-ntâlnesc<br />
printre așchii de rocă dură<br />
și nici măcar o mare de-ntuneric<br />
nu m-ar mai fi despărțit de-atunci<br />
de cea dintâi îmbrățișare a ta<br />
și de spaima de a te mai pierde.<br />
97
Ochi verzi<br />
Ți-am zis adio fiindcă nu știu<br />
să mă prefac că sunt un altul<br />
și nu cred să ne mai încrucișăm<br />
privirea fiecare cu rolul său obosit<br />
pe care soarta ni l-a încredințat.<br />
Spunându-și adio m-am gândit doar<br />
la ceea ce ar fi putut<br />
să fie și n-a fost<br />
o viață paralelă, un alt timp<br />
în care ceva mai mult ar fi rămas<br />
dincolo de atingerea buzelor tale<br />
ce le-au căutat în taină pe-ale mele<br />
de surâsul neașteptat al unei clipe<br />
pierite dincolo de masca dintotdeauna<br />
de dezmierdarea picioarelor tale<br />
a sânului gol precum catifeaua<br />
de privirea străină pătrunzătoare<br />
a ochilor tăi de smarald<br />
pentru care poate că nu am fost<br />
altceva decât o amintire fugară<br />
destrămată precum un miraj<br />
printre spiralele parfumului.<br />
98
Credo<br />
Cred într-o multitudine de euri<br />
ce conviețuiesc într-un singur trup<br />
sub poruncile unui monarh dominant<br />
detronat de un altul în fiecare clipă<br />
cred în limbajul universal<br />
al unei priviri pătrunzătoare<br />
ce zădărnicește milioane de cuvinte<br />
cred în instinctul primordial<br />
atunci când nu e răpus de lanțuri<br />
de josnice șantaje sau făgăduințe false<br />
cred în tot ceea ce nu e sigur<br />
și rațiunea nu-l poate demonstra<br />
cred în singurătatea omului<br />
dinaintea nemărginirii albastre a mării<br />
sau a dezolării unei stepe<br />
cred în ideea ce arde precum stogul de paie<br />
până la mistuirea creierului și-a brațelor<br />
cred în lumina unei înfăptuiri<br />
sau în sminteala gândirii<br />
cred în aerul pur pe care-l respir<br />
sau în efemerul surâs de după furtună<br />
cred mai curând în veșnicia unei clipe<br />
decât într-o amânare evazivă pe mâine<br />
cred în alcătuirea unor fragile ficțiuni<br />
menite să alunge neantul și plictisul<br />
cred în oscilația scriiturii<br />
drept ultim leac spre a salva<br />
acea fărâmă de univers ce-a mai rămas<br />
și care nu se poate cumpăra.<br />
99
ROMÂNIA<br />
Ion<br />
Deaconescu<br />
S-a născut în 7 martie 1947, în Târgu Logrești, județul Gorj.<br />
Poet, prozator și traducător. În 1983, obține doctoratul în filologie, cu teza<br />
Proza română și iugoslavă în context european. Lucrează ca profesor de gimnaziu<br />
(1968-1977), asistent la Universitatea din Craiova (din 1977), unde parcurge toate<br />
treptele ierarhice ale carierei didactice, devenind profesor în 1997.<br />
Între anii 1984 și 1990 a fost lector de limbă, cultură și civilizație română la<br />
Universitățile din Skopje, Novi Sad și Belgrad.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Aparat de fotografiat sufletul (1981)<br />
Vasul de brumă (1985)<br />
Eternitatea clipei (1986)<br />
Gramatica întâmplării (1991)<br />
Retorica oglinzii (1995)<br />
Grădina din pustiu (1997)<br />
Rana întunericului (1998)<br />
Veac de crivăţ (1999)<br />
Sărbătoarea pierderii (2001)<br />
Poeme (2001)<br />
Ecou inutil (2002)<br />
20 de poeme (2006)<br />
Aripi de lumină (2009)<br />
Osândirea poetului (2011)<br />
Lacrima viitoare (2013)<br />
101
Ești chiar ecoul poemului<br />
E ca şi cum erai ecoul poemului,<br />
Ca şi cum erai strigăt şi uimire,<br />
Dimpreună,<br />
Ca şi cum erai<br />
Complicitatea dintre vânător<br />
Şi vânat<br />
Sau ruşinea cuiva<br />
În faţa oglinzii<br />
Ori stropii de rouă<br />
Pe gleznele fecioarelor<br />
Împietrite în aşteptarea lor.<br />
E ca şi cum erai ecoul poemului<br />
Scris cu propriul meu sânge,<br />
Cu pământurile fertile,<br />
Cu dragostea mea,<br />
Cu ura ce mă stăpâneşte, uneori,<br />
Cu disperarea, cu toate visele dintotdeauna<br />
Eşti chiar ecoul poemului.<br />
102
Marea trezire<br />
Lui Alexandru Cercel<br />
Ce grea şi mare<br />
E aripa<br />
Destinată acestui zbor,<br />
Ce va fi cel mai lung,<br />
Când rănile<br />
Se prefac în flori<br />
Şi corabia<br />
Ne poartă spre noaptea<br />
Înconjurată de zidurile<br />
Singurătăţii.<br />
Ce grea e ultima aripa,<br />
La trezirea ţipătului<br />
Ce planează<br />
Pe deasupra cuvântului nerostit,<br />
Îmbibat de rouă.<br />
103
Ca o stea de veghe<br />
Ai venit atât de departe.<br />
Îngăduie-mi să invoc vântul<br />
Ce ţi-a îmbelşugat speranţa<br />
Ori să implor cerul pentru a-ţi ocroti<br />
Ochii albaştri treziţi de săgeţile<br />
Zorilor.<br />
Îmi spui că mai există ceva,<br />
Atât de pur ce trebuie să rămână<br />
Ca un ţinut al încrederii,<br />
Fără de minciună şi remuşcare,<br />
În care gestul să încremenească<br />
Într-o aşteptare dătătoare de încredere –<br />
Un fel de curcubeu aşteptat de o viaţă<br />
Pe fruntea zeului ascuns în piepturi neştiute.<br />
Mă tem că din toate acestea<br />
O să fie doar lacrima<br />
Şi tu, venită atât de departe,<br />
Ca o stea de veghe.<br />
104
Călătorie<br />
Pe blonda din trenul de unu fără un sfert,<br />
De la Strasbourg la Paris,<br />
N-am s-o mai văd niciodată.<br />
Ea citea „Der Spiegel” şi rândurile revistei<br />
Deveneau cale ferată,<br />
Pe care privirile-i calde călătoreau<br />
Până la mine,<br />
Fără de nici o restricţie.<br />
Mi-era ciudă de nisipul<br />
Timpului<br />
Ce se scurgea cu fiecare staţie,<br />
Anunţată ca o pedeapsă<br />
De conductorul atât de conştiincios.<br />
Blonda din trenul de unu fără un sfert,<br />
De la Strasbourg la Paris,<br />
N-a coborât niciodată,<br />
Nicăieri.<br />
105
Clepsidră<br />
Curge nisipul, curge,<br />
Omul se află între sete şi strigăt<br />
În pustiul ce-o să rămână<br />
Fără de răspuns.<br />
Se poate vorbi de o naştere<br />
În liniştea reîncarnată,<br />
Durerea cheamă în ajutor spitale de zăpadă,<br />
Aştepţi o mână, o vorbă, o otravă,<br />
O noapte ignorată de parfumul buzelor,<br />
Un anotimp de vocale în care să crezi<br />
Ca-ntr-un părinte iubitor.<br />
Curge nisipul, curge,<br />
Etaj de aer între cer şi pământ,<br />
Ah, destrămarea, dulcea trecere,<br />
Ca un sărut mincinos pe gura<br />
Nimicului.<br />
106
INDIA<br />
Hemant<br />
Divate<br />
Hemant Divate este poet, editor și traducător cunoscut pe plan internațional.<br />
Poemele sale au fost traduse în limbile franceză, italiană, sârbă, rusă, slovacă, irlandeză,<br />
arabă, japoneză, persană, malteză, slovenă, greacă, hindi și multe limbi indiene. Este<br />
redactorul fondator al prestigioasei reviste Little Marathi Abhidhanantar, care a avut o<br />
activitate neîntreruptă timp de 15 ani.<br />
La editura sa, Paperwall Media & Publishing, au fost publicate mai mult de<br />
90 de volume de poezie. A câștigat numeroase premii, inclusiv Premiul Bharatiya<br />
Bhasha Parishad (Kolkata, India), Premiul Fundației Maharashtra (SUA) și Premiul<br />
Aksharrang Lokmat. Hemant și-a prezentat poezia la numeroase festivaluri de poezie<br />
din Europa, America Latină și Asia.<br />
Prima sa carte de poezii, Chautishiparyantchya Kavita, a apărut cu titlul Virus<br />
Alert (2003) în limba engleză. Cartea a fost tradusă în limba spaniolă și publicată cu<br />
titlul de Alarma de Virus, iar în limba irlandeză, Foláireamh Víris.<br />
Hemant trăiește și lucrează în Mumbai.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Virus Alert (2003)<br />
Thambtach Yet Nahi<br />
Poems of Les Murray<br />
Ya Roommadhe Aale Ki Life Suru Hote<br />
A Depressingly Monotonous Landscape<br />
Selected Poems: 1990-2015<br />
107
Pictură<br />
Caut pictorul<br />
Cine a lăsat această pictură incompletă<br />
Poate că l-a găsit<br />
Culorile sunt insuficiente<br />
Sau s-ar putea să fi devenit obosit<br />
Din această pânză în sine<br />
Cel puțin ar fi trebuit să fi trasate<br />
Granițele acestui tablou<br />
Deci, într-un vis care a început dincolo de o anumită limită<br />
Pictura ar fi putut să-și fi trăit întreaga viață<br />
Acum, această dorință fără frontiere este pur și simplu insuportabilă<br />
Fiecare linie din acest tablou este margine<br />
Atingând<br />
Această pictură<br />
Simți furnicături<br />
Atât pentru pictură cât și pentru cel care îl atinge<br />
Deci toată lumea este panicată<br />
Chiar și pentru că se apropie de pictură.<br />
Pictura îl așteaptă mulți ani pe pictor<br />
Întârziere și așteaptă<br />
A devenit un fel de șchiop<br />
Uneori se simte<br />
Ca și cum va veni<br />
Terminați acest tablou și plecați<br />
Poate că este cel care caută pictura<br />
Și nu este în stare să-și găsească frica<br />
Rămân în impas<br />
La fel ca și el.<br />
108
Prima ploaie a sezonului<br />
care se împlinește noaptea<br />
Ca și ecranul incomplet al televizorului<br />
Zgomotul ploii se aude din afară<br />
Și mirosul de pământ al unui parfum fără nume<br />
Pătrunde în cameră ca lumina răspândită a televizorului<br />
Broaștele s-au trezit în orăcăit<br />
Care sună ca un impuls de aciditate<br />
În această oră de la miezul nopții strălucitoare<br />
Ca o agitație neliniștită, pe jumătate moartă<br />
Soția obosită lucrează<br />
Atâta efort de a-și pune fiica în pat<br />
Fiica doarme<br />
Se trezește<br />
Doarme<br />
Se trezește din nou<br />
În tunetul asurzitor<br />
Soția iritată se închide<br />
Perdelele iritate, TV, lumini, toaletă<br />
Ca și fiica,<br />
Poemul a tresărit pe jumătate<br />
Adânc în minte<br />
Surprinzător<br />
Și adânc în minte<br />
109
Plouă afară și mirosul pământului<br />
Pândesc să mă ajute<br />
Și eu din cameră<br />
Încerc să ajung la poemul interior<br />
Mă zbat pentru a salva<br />
Poemul minții<br />
Din adâncurile gândului<br />
Târziu când totul se liniștește<br />
Ploaia ar putea să fie altfel<br />
Și dacă același miros de pământ ar crește<br />
Atunci aș scrie poezia salvată pe hard disk-ul meu<br />
Și bucurați-vă<br />
Prima ploaie a sezonului în care se împlinește noaptea.<br />
110
Fluturi<br />
Am intrat în curtea blocului<br />
Și l-am văzut pe un prieten<br />
Dar fără să-i văd pe cei mici<br />
Adâncime-fluturi galbeni în aceste zile<br />
El a șoptit ceva<br />
Alungând somnul.<br />
111
Chiar și acum nu înțeleg<br />
Chiar și acum nu înțeleg<br />
Exact ce ar trebui făcut mai întâi<br />
Să iubești<br />
De unde ar trebui să înceapă atingerea<br />
Și când?<br />
Este același lucru cu a scrie o poezie<br />
Cu ce ar trebui să înceapă poezia<br />
Astfel încât să ne fie bine?<br />
112
Carnea proaspătă<br />
și suculentă a unei poezii<br />
Un moment din viață este blocat<br />
Între dinții<br />
Unei poezii.<br />
Ea persistă în pauze,<br />
Ca și cum ar fi resturi de carne<br />
Rămase după mestecare<br />
Aproape ca<br />
Spațiul dintre două cuvinte<br />
Umplute cu carnea proaspătă și suculentă a unei poezii.<br />
113
BELGIA<br />
Germain<br />
Droogenbroodt<br />
S-a născut la 11 septembrie 1944 în Rolbegem (Belgia, zona flamandă). Este<br />
fondatorul editurii Point. A tradus poezie germană, engleză, franceză, spaniolă din<br />
creaţia unor importanţi autori: Berthold Brecht, Miguel Hernandez, Francisco Brines,<br />
José Angel Valente etc. Este iniţiatorul şi coordonatorul Festivalului Internaţional de<br />
poezie „Costa Poetica“ din Spania.<br />
În anul 2008 a fost numit Secretar General al WAAC (World Academy of Arts<br />
and Culture). Tot din 2008, conduce Fundaţia Culturală Ithaca, cu reprezentanţe în<br />
China, Taiwan, SUA, Mongolia.<br />
În semn de recunoaştere a prodigioasei sale activităţi de poet şi traducător,<br />
Germain Droogenbroodt a primit titlul de Doctor Honoris Causa în literatură<br />
(Egipt) şi a fost distins cu Premiul „Pegasus“ al Academiei Mongole de Cultură şi Poezie,<br />
Premiul „Pieter Geert Buckinxprijs“ (Belgia, 1993), „37 Premio de Poesia Juan Alcaide“<br />
(Spania, 2008).<br />
Veertig aan de wand (1984)<br />
Cuarenta en la pared (1984)<br />
Absence palpable (1993)<br />
Meditations au lac de Como (1995)<br />
Vingt-cinq et deux poemes d’amour (1997)<br />
Entre el silencio de tus labios (1998)<br />
La Voie (1999)<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Scrisul din oglindă (2002)<br />
Drumul (2004)<br />
Contre lumière (2004)<br />
Dans le courrant du temps.<br />
Meditations aux Himalayas (2008)<br />
Lumière des ombres (2012)<br />
115
Totul se schimbă, totul rămâne<br />
Așa cum la suprafață<br />
uneori totul pare altfel<br />
decât ce-a fost cândva<br />
abia<br />
sau chiar nevăzută<br />
cărarea șerpuindă<br />
ce duce la râu<br />
chiar vag de se prevede<br />
rămâne ascunsă<br />
mai mult decât<br />
doar privirii.<br />
Cel făr´ de nume e originea<br />
cerului și pământului.<br />
Lao Tse<br />
116
Ce altceva caută cuvântul?<br />
Ce altceva caută cuvântul<br />
în străfundul ființei<br />
dacă nu insondabilul<br />
care totuși există?<br />
Ca apa râului<br />
ce mâinii îi scapă<br />
dar în ulcior<br />
își știe limita<br />
forma i-o păstrează<br />
și răcorește<br />
precum uneori<br />
poemul.<br />
117
Blândă dimineaţă în Himalaya<br />
Pare<br />
de parcă noaptea trecută<br />
ar fi stins toată setea<br />
ziua ne-ajunge plină de lumină<br />
și voci de păsări<br />
stranii auzului<br />
din depărtare<br />
sunetul sovăitor al unui fluier<br />
o rugăciune de dimineață<br />
lui Shiva, lui Budha,<br />
sau altei zeități<br />
așa de blândă dimineața<br />
de parcă după noian de secole<br />
și-ar fi găsit omenirea<br />
în fine pacea în sfârșit liniștea.<br />
118
Frunzele dimineţii<br />
Parc-ar fi îmbăiate în aur<br />
printre ele, păsări în mii de culori<br />
dansează menueturi acrobatice<br />
pe muzica unei lăute din depărtări<br />
ziua își desface arcul cu raze de soare<br />
mai fierbinți chiar decât roșul intens al lalelei<br />
în această exotică grădină ce vindecă răni<br />
cu tăcerea albastră a cuvintelor de odinioară.<br />
119
Dimineaţă de duminică<br />
Coțofana de ziuă<br />
zgârie ochii orbi<br />
ai nopții<br />
vestitorii luminii<br />
trâmbițează strident<br />
soarele apare<br />
mii de gânduri distante<br />
tunete de clopot<br />
dedicat unei alte zeități.<br />
120
ROMÂNIA<br />
Mihai<br />
Firică<br />
S-a născut la 26 iulie 1970 în Craiova. A studiat literele, istoria și dreptul,<br />
având o specializare post-universitară în managementul relațiilor internaționale.<br />
A urmat mai multe cursuri și stagii de pregătire în jurnalism organizate de CJI în<br />
România, Bulgaria și Croația.<br />
Cunoscut jurnalist de presă scrisă și televiziune, a înființat mai multe cotidiane<br />
și publicații de cultură, publicul cunoscându-l mai ales ca realizator de talk-showuri<br />
de teleziviune. A debutat ca poet în revista „Ramuri” în 1989, a colaborat cu cele<br />
mai importante publicații de cultură din România iar poeziile i-au fost traduse în<br />
engleză, franceză, maghiară, japoneză și bulgară. Este membru al Uniunii Scriitorilor<br />
din România – Filiala Oltenia din 1997. Pentru volumul de „Biografie sumară”<br />
(1996) a primit Premiul pentru debut în poezie al Academiei Internaționale „Mihai<br />
Eminescu”. Cel de-al doilea volum de poezie „Limba șarpelui călător” (1997) a primit<br />
Premiul „Marin Sorescu” și Premiul de poezie al Uniunii Scriitorilor din România –<br />
Filiala Craiova.<br />
Pentru activitatea literară și jurnalistică a fost distins cu mai multe premii<br />
acordate de reviste de prestigiu din România. În 2011, Casa Regală a României i-a<br />
acordat „Medalia Regele Mihai I pentru loialitate”.<br />
“Biografie sumară” – 1996<br />
“Limba şarpelui călător” – 1997<br />
“Insectarul cu molii” – 2004<br />
Bibliografie selectivă:<br />
“Limba şarpelui călător /<br />
The Tongue of the Wandering Serpent” –<br />
ediţie bilingvă – 2006<br />
“Dinastia ticăloşilor” – 2010<br />
121
Joi la început de noiembrie<br />
ne vom cunoaște joi la început de noiembrie<br />
voi citi în aburul cafelei împletit între noi<br />
ne vom regăsi sub un clopot de tăcere și pasiuni strunite<br />
câinele taie orizontul și râd<br />
noiembrie nu e de noi<br />
mă surprind tresar și privesc înapoi<br />
țin în palmă urma unei fețe palide și triste<br />
petale de violete sub tălpi<br />
respir și rezist<br />
flori galbene aerul mov<br />
frunze uscate și frig<br />
ne vom cunoaște joi<br />
mâna absentă și rece se plimbă alene prin păr<br />
122
Sărută-mi venele<br />
sărută-mi venele căile neștiute<br />
căutate de seara până dimineața<br />
noaptea ca stane de piatră ascultăm șoapte nu se știe unde<br />
nu se știe cine recită<br />
tăcerea amestecată cu teama de a te pierde<br />
departe<br />
ascuns în tine<br />
perdele grele lanțuri și lumânări<br />
culorile se scurg rând pe rând<br />
cerul decolorat și calmul tău deși rătăciți<br />
cum poți ține ochii închiși când<br />
strigătul ne va lovi<br />
fără durere ne va înghiți<br />
fără să se vadă că n-a rămas nimeni să aștepte<br />
coroana imperială împletită din iarbă<br />
noduri de spini<br />
e vremea să taci să înduri să adormi să reciți în somn<br />
doar lacrimi și versuri la sfârșitul zilei<br />
alene intră țepii în carne<br />
povara de oase o duc singur<br />
fără ezitare<br />
123
Ultimele zile și viața de după<br />
voi pleca dar va pleca și ploaia<br />
dragostea și cele o mie de petale de care se leapădă vântul<br />
tineri altădată tăcuți<br />
părul răvășit ceva se mișcă prin aer<br />
un păianjen cu picioare de sticlă<br />
ceasul zdrobit<br />
frica de atingerea ta îmi strivește pieptul<br />
să cazi n-ai decât să cazi<br />
râzând<br />
pui mâna pe rană<br />
tu ești un arici mic dar ce spun eu ...un arici<br />
mai mult o adiere respirația în dimineața însorită<br />
când ai zâmbit<br />
124
Gustav cel neiubit<br />
nu-mi spune când se va termina filmul<br />
nu-i deloc plăcut să străbați toată după-amiaza făcută scrum<br />
în spate foc în față foc<br />
moartea își trage sufletul după o cursă nebună<br />
ai rămas singura mireasă care salută spre peron<br />
zâmbetul pulverizat într-o ploaie de cioburi mărunte<br />
au plecat nedumeriți<br />
oameni ai nimănui<br />
voalul flutură îmbibat cu sânge<br />
gustav cel neiubit trimite vederi<br />
cărți poștale timbrate cu unghii smulse din carne<br />
în cutia cu arome am pus pamblici și scobitori<br />
inele de hârtie și scoici<br />
ca să-mi amintească de tine și de<br />
acele doamne înalte care nu ne iubeau<br />
125
Omul cu foarfecă neagră și grea<br />
pe aici nimeni nu trece nu scoate o șoaptă<br />
nimeni nu spune mihai te iubesc fie sângele tău fie carnea ta<br />
prânzul și cina mea<br />
fie inima ta breloc la noaptea răstignirii mele<br />
batista mototolită și udă<br />
strigătul când ploaia s-a oprit<br />
când stropii nu s-au mai auzit pe cutia de medicamente<br />
am decupat toate pozele din ziare<br />
foarfeca lungă și grea<br />
o duce un pitic în spinare<br />
când traversează cartierul o împrumută fetelor bătrâne<br />
mi-am ciopârțit degetele<br />
n-am plâns mi-am mușcat buzele până am simțit gustul sărat<br />
cum s-ar zice<br />
urc și cobor de pe cruce zâmbind<br />
126
SIRIA<br />
Hussein<br />
Habasch<br />
Poet, translator, lingvist. S-a născut în 1948 în Jakmak-Saghir, un sat din Siria.<br />
A scris poezii în kurdă şi arabă. A absolvit Universitatea Lomonosov din<br />
Moscova şi a obţinut doctoratul în filologie.<br />
H. Habash este autorul a 18 volume şi alte numeroase articole scrise în kurdă,<br />
arabă, rusă şi germană.<br />
Ultima sa antologie a fost publicată sub numele de The Face of Time în kurdă<br />
şi rusă, în martie <strong>2017</strong> de editura Iskusstvo Rossii din St. Petersburg.<br />
H. Habash a tradus din 6 limbi în kurdă. Acesta a tradus lucrări de M.<br />
Lermontov, H. Heine şi alţi poeţi contemporani.<br />
A fost preşedintele Centrului Kurd P.E.N. pentru 3 ani şi este membru al<br />
Uniunii Scriitorilor Germani (VS).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Die Wunde des Berges (1978)<br />
Das Lied des Leidens und der Hoffnung (1977)<br />
Die Rolle der Zeitschrift Hawar in der Entwicklung der kurdischen Kultur (1983)<br />
Ausgewählte Gedichte von M. Lermonotov (1983)<br />
Kurdische Volksdichtung (1987)<br />
Journalistik. Übersetzung aus dem Russischen ins Arabische (1986)<br />
Dort funkeln die Lippen der Steine (1994)<br />
Herausgabe des Buches: Der 90-jährige Geburtstag des großen Sprachenwissenschaftlers<br />
Quanatê Kurdo (2000)<br />
Balladen aus der kurdischen Volksdichtung (2001)<br />
Gedichtband: Ronahiyê birîn meke. Verletze das Licht nicht (2005)<br />
127
Tabloul<br />
De ce ne-ai înapoiat acel tablou<br />
l-ai aşezat în faţa noastră<br />
noi l-am ascuns<br />
în umbrele flăcărilor<br />
De ce l-ai pus<br />
pe targa timpului<br />
să-l spălăm cu privirile noastre<br />
L-ai agăţat<br />
în expoziţia existenţei noastre<br />
Precum sursa unui izvor<br />
tu ai sporit lacrimi după atâţia ani de chin<br />
Ai aruncat foc<br />
căci nu-ţi puteai reţine chinul<br />
doar pentru tine<br />
trebuia să ne inunzi<br />
odată cu ei<br />
Atât de mult timp spatele nostru<br />
a fost arcuit de gemete<br />
De<br />
ce<br />
ai<br />
făcut<br />
asta?<br />
128
Ce le-ai făcut?<br />
Nu zăbovi în spatele frazelor ruşinoase<br />
în spatele vinii<br />
ai aruncat creaţia Lui Dumnezeu<br />
în furia tsunami-ului<br />
omorându-i.<br />
Pe marginile abisului<br />
în spatele copacilor şi-al stâncilor<br />
ei s-au simţit în siguranţă<br />
Le-ai trimis grindină<br />
de care au trebuit să se salveze<br />
în sânge<br />
Unde puteau să scape<br />
copiii Lui Dumnezeu<br />
ce petală le-ar putea ţine vieţile?<br />
129
Ultimă rugăminte<br />
Oh vânt,<br />
demult te tot implor –<br />
dar tu, neabătut mi-arăți<br />
obrazu-ți mânios.<br />
Odată te mai rog,<br />
acum și pe vecie:<br />
strânge-mă-n pumnul tău,<br />
și poartă-mă cu tine<br />
pân´ la hotar;<br />
dar nu mă da-n primire<br />
strajei de frontieră.<br />
Leagă-mi doar un hamac<br />
între măslini<br />
ca-n el să odihnesc.<br />
Iar tu să-l clatini,<br />
șuierând<br />
un cântecel de leagăn.<br />
130
NOUA ZEELANDĂ<br />
Michael<br />
Harlow<br />
S-a născut în anul 1937 în S.U.A., dintr-un tată grec și o mamă americanoucraineancă.<br />
Urmează studii superioare de limbă și literatură la Universitatea din<br />
Middlebury, Otago și Georgetown, apoi la Zurich. Este profesor la mai multe<br />
universități americane, până-n 1968, când se stabilește definitiv în Noua Zeelandă,<br />
țară care-l adoptă ca mare scriitor, căci Harlow performează nu numai în poezie, ci<br />
și-n proză, muzică, jurnalism, fiind un autor complex, cu remarcabile exprimări în<br />
mai multe genuri literare.<br />
Creația sa poetică a fost apreciată și onorată cu diverse premii naționale și<br />
internaționale, fiind tradusă în grecește, spaniolă, germană, franceză etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Edges (1974)<br />
Today is the Piano’s Birthday (1981)<br />
Vlaminck’s Tie (1986)<br />
Giotto’s Elephant (1992)<br />
The Tram Conductor’s Blue Cap (2009)<br />
Selected Poems (2014)<br />
131
Odiseu la fiul său Telemachus<br />
o traducere<br />
În călătoriile voastre să vă întoarceți la voi, nu<br />
Vă faceți griji cu privire la matematica cerului, dar știți<br />
Că pentru a smulge păsările din aer arată un ochi rapid<br />
Și un vrăjitor.<br />
În aventurile voastre priapic, acest lucru vă va servi bine,<br />
Ca acele fete de flaut care călătoresc cu tine, notele lor de grație<br />
De afecțiune suplă.<br />
Și amintiți-vă, de la numeroasele aterizări pe drum,<br />
Pentru a scuza-ti straluceste cuvintele in conversatie - ca tine<br />
Povestile remarcabile vor străluci o lumină în urechile acestor<br />
Care te primesc.<br />
Și vor exista multe vremuri, pe care le veți avea grijă<br />
Pentru a face ajustări minore pentru îmbrăcămintea dvs.,<br />
Înainte de orice sălbăticie<br />
Aruncându-te în seriile vin-întunecate.<br />
Ca întâi născut, întotdeauna fac sacrificii de uimire,<br />
Numite sau necurate. Întotdeauna, ai urechi pentru asta.<br />
Și prin primul meu cel mai bun vin și acei zei ai zeilor noștri<br />
În dragoste cu melodia,<br />
Amintiți-vă să cânte pentru a păstra mai profund<br />
Întuneric departe.<br />
Prima dată când prindă o pasăre, cântă la ea; Când cântă<br />
Înapoi, lăsați-l să plece.<br />
Data viitoare când prindă o pasăre, cântă la ea; Când se cântă înapoi,<br />
Așa cum va fi, lăsați-o să plece.<br />
A treia oară când prindă o pasăre, cântă la ea; Când se cântă înapoi,<br />
Lăsați-o să zboare, o senzație de aripi în aer.<br />
132
O parte a ușii și cealaltă<br />
Blocarea și blocarea, a ajuns la asta, nu știe<br />
Care parte a unei vieți care urmează să fie pe-a coborî<br />
În jos și să încerce să răspundă<br />
Toate întrebările despre lume. Poate chiar, ținând un ochi<br />
Pe ce se întâmplă în întuneric.<br />
Pe o parte a ușii, o cheie stând ferm în încuietoarea ei.<br />
Și de cealaltă parte, aceeași cheie în aceeași încuietoare. În fiecare zi,<br />
La fel, până la o zi, Anul Nou la fereastră,<br />
El sa trezit pe ambele laturi ale ușii albastre, acum ușa roșie<br />
În ziua celor trei regi.<br />
Și nu știe care dintre ei va îndrăzni să fie<br />
Primul care a pornit cheia - și pentru prima dată, atâta timp cât<br />
El își poate aminti, se agită mâinile cu el însuși, și cântă.<br />
133
Aceasta este ziua ta de naștere<br />
Întotdeauna a vrut să ajungă<br />
Ca o constelație pe cerul de noapte.<br />
Trimiteți tot ce lumina stelară să acopere<br />
pământul. Să lași în urmă o hartă<br />
De el însuși. Mai bine visul de făcut<br />
Adevărat decât coșmarul să joace fals,<br />
Se gândi la trezire, la un timp verde.<br />
Și era îngrijorat de faptul că, dacă a eșuat<br />
Pentru a iubi foarte mult, el ar cădea devreme<br />
Din el însuși. Cuvintele ei acum<br />
Grăbindu-se dintr-o cameră goală<br />
Într-o alta. Și spune că pleacă:<br />
Știți că inima nu mai trăiește niciodată mai mult<br />
Decât trebuie. Uită-te in spatele tău<br />
Aceasta este ziua ta de naștere. Și tu ești<br />
Întotdeauna de zece ani.<br />
134
ROMÂNIA<br />
Clelia Ifrim<br />
Membră a Uniunii Scriitorilor din Romania, a Asociației Internaționale a<br />
Scriitorilor și Artiștilor - IWA - din SUA, a Asociației Universale a Poeților Japonezi<br />
- JUNPA - din Japonia, membră de onoare a Fundației pentru Cultură Naji Naaman<br />
din Liban. A publicat 21 de cărți: poezie, teatru, roman, proză scurtă, eseuri despre<br />
haiku, traduceri. Printre ele se numără Începutul mării/ The beginning of the sea, carte<br />
de poezie tradusă în limba japoneză și publicată de JUNPA Books, 2015.<br />
A fost recompensată cu Marele Premiu pentru Haiku în limba engleză la<br />
Festivalul Matsuo Basho, 2011, Premiul Național de Poezie Vasile Voiculescu pentru<br />
cartea Cloșca cu puii de piatră, 2015.<br />
Două din poemele sale au fost selectate de JAXA - Agenția Spațială Japoneză -<br />
și depozitate pe modulul spațial Kibo de pe ISS - Stația Spațială Internațională.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
My loved Japan (2011)<br />
Copiii Casei Regale (2012)<br />
Cui aparţine ziua de ieri ? (2012)<br />
Începutul mării (2015)<br />
135
Lăuzele din tabăra de refugiaţi<br />
din Deşertul Aida*<br />
În tabăra de refugiaţi din Deşertul Aida<br />
se mănâncă o dată pe zi<br />
pâine înmuiată în apă.<br />
Primăvara vine un străin<br />
cu un roi de albine sălbatice.<br />
O lumină sălbatică<br />
se aşează în pânza corturilor.<br />
Străinul mănâncă împreună cu ceilalţi,<br />
pâine înmuiată în apă.<br />
Mierea este pusă deoparte<br />
pentru copiii nou născuţi<br />
şi pentru lăuze.<br />
Ele zâmbesc<br />
şi buzele crăpate de sare<br />
sângerează.<br />
Ca un strop de rouă, străinul pune<br />
o picătură de miere pe buzele lor<br />
şi ele zâmbesc, dormind mai departe,<br />
sub nisipurile care le-au îngropat,<br />
în cea mai veche şi cea mai săracă<br />
tabără de refugiaţi din lume.<br />
___________________<br />
* Tabără de refugiaţi din Deşertul Aida este lângă oraşul Bethleem. A<br />
fost înfiinţată în 1948.<br />
136
De dragoste<br />
Poţi să începi de unde vrei,<br />
mi-a spus el.<br />
Atunci, am luat câteva fire de sare<br />
din apa oceanului,<br />
şi le-am presărat la-ncheietura<br />
mâinii drepte.<br />
Un imperiu de sare,<br />
mi-a spus el,<br />
sărutând locul unde apa<br />
era mai adâncă decât sângele.<br />
Eram pe o plaja de la marginea lumii<br />
şi pasările oceanului<br />
ieşeau din visul lor,<br />
să ne întâmpine.<br />
137
De dragoste<br />
Visele sunt mai tari decât mine.<br />
Mă jupoaie de vie.<br />
Îmi bat o mie cuie în trup<br />
şi-mi spun,<br />
aici vor da muguri.<br />
În primăvara aceasta<br />
o mie de muguri cer ascultare.<br />
138
Aranjez întunericul din cămară<br />
Aranjez întunericul din cămară.<br />
Patru rafturi îmbrăcate în hârtie albă<br />
de tatăl meu, cu ani în urmă.<br />
Patru rafturi albe.<br />
Ultimul este tot mai sus.<br />
Ce-am pus pe el ?<br />
Nu mai ştiu.<br />
Din când în când, ajungând acolo.<br />
mâna mea găseşte<br />
podul cel mic al cerului.<br />
139
Cuptoare mici<br />
Nu întreba florile despre seminţe.<br />
Într-un fel sau altul,<br />
toate vor face într-o zi,<br />
aceste cuptoare mici<br />
pentru viitoarea hrană.<br />
Vor veni băieţii şi le vor culege,<br />
şi vor înghiţi cuptoarele mici,<br />
cu gând să le păstreze.<br />
Nu întreba florile despre seminţe.<br />
Întreabă-le despre rădăcini.<br />
Toate, acolo în întuneric<br />
una pe alta căutându-se,<br />
până departe,<br />
şi povestind una alteia<br />
despre băieţii,<br />
pe care nu-i vor vedea niciodată.<br />
140
ROMÂNIA<br />
Roxana Ilie<br />
Este absolventă a programului de master "Strategii comunicaționale<br />
interculturale: literare și lingvistice (SCILL) - Modulul: Germanistică" la Facultatea<br />
de Limbi și Literaturi Străine din cadrul Universității din București. Traducătoare<br />
din și în limbile germană, engleză, spaniolă, portugheză și rusă, a tradus din spaniolă<br />
volumul de versuri "Ziua a șaptea" al poetului sud-corean Yong Tae-Min, precum și<br />
în limba germană poeme în proză de Ștefan Petică, dar și din autori precum Sarah<br />
Fix, Dylan Thomas, Jürgen Egyptien, Ulrike Almut Sandig, Alma Lilia Luna Castillo,<br />
Miguel Pérez Corrales, Sérgio Lima, Kurt Tucholsky, Justo Jorge Padron, Gaetano<br />
Longo, Bernhard Widder, Marcel Beyer, Richard Huelsenbeck, Svetlana Alexievici și<br />
Chimamanda Ngozi Adichie.<br />
Este membră a cenaclului Mozaicul, colaboratoare a revistelor de cultură<br />
Mozaicul, Bucovina Literară, Fereastra, Sisif, SpectActor și EgoPHobia, dar și a<br />
revistelor Lumina (Serbia) și Zeta Internationale (Udine, Italia). Poemele sale au<br />
apărut în traducere italiană. A primit numeroase premii pentru traducere la concursuri<br />
naționale, precum și Premiul revistei EgoPHobia, Premiul III la Concursul Național<br />
de Poezie TRA<strong>DE</strong>M, Premiul Cenaclului "Calistrat Hogaș" la Concursul Național<br />
de Poezie "Costache Conachi" (Tecuci), Mențiune la Festivalul Național de Poezie<br />
"Alexandru Macedonski", Marele Premiu Trofeul "Virgil Carianopol" (Caracal),<br />
Premiul al II-lea și Premiul revistei Convorbiri Literare Iași la Festivalul Național de<br />
Literatură "Rezonanțe Udeștene" (Suceava, Udești).<br />
141
se vor strânge<br />
poate mâine nu vei mai ști să găsești<br />
stejarul ăla mare din spatele curții<br />
pe care atârna bunica rufele spălate cu săpun de casă<br />
din untură în care îți roteai unghia stearpă<br />
sperând că acolo se vor strânge toate pieile<br />
și cărțile tale cusute cu ață din cutiuța de mătase<br />
de pe recamier<br />
o să rămâi mult timp acolo, Domenik,<br />
lăsând moliile să iasă din velințe să-ți strige fizionomii reci<br />
murdare descusute pe mijloc strâmtându-ți pielea înnodată și florile de<br />
soc de sub cerul<br />
gurii în care își muia bunica creionul negru<br />
nu avea decât haine de duminică bunica<br />
pentru zilele impare când treceau căruțele pe drum<br />
“sare, sare, hai la sare, pește avem”<br />
știu că îl vei pune în pod<br />
în poziție fetală<br />
în rufele spălate cu săpun de casă<br />
mirosind a umbră<br />
142
șireată setea<br />
în partea dinspre miazănoapte a ochiului meu stâng<br />
trăia o vulpe<br />
înceată cu mustăți de sticlă<br />
o știam de când o pusese acolo stră-străbunicul<br />
ca să-mi țină de cald<br />
între coaste noaptea<br />
când îi clănțăneau mustățile de sete.<br />
nu-ți mai fie sete vulpe<br />
sapă o a doua fântână în sângele meu și bea pe săturate<br />
vulpea șireată<br />
alerga nebunește între ochiul meu stâng și<br />
peretele dinspre miazăzi al casei<br />
strigând cât o țineau plămânii<br />
nu plânge Ană<br />
setea ți se va domoli când soarele<br />
va apune într-o rână<br />
am pus capcane dar n-am putut s-o prind<br />
trăgea de gheară<br />
întorcea capul pe dos<br />
strângea fiare în cerdac pene<br />
animale moarte cu picioare de lemn<br />
mobila veche din zestrea bunicii<br />
bomboanele tăvălite prin cacao de la Bombonica<br />
amandine le zicea<br />
pește din balta de la marginea orașului prins cu undițele<br />
din cui după ușă.<br />
se va sătura până la urmă<br />
și-și va stoarce blana de resturile de cuvinte căzute pe sobă zicând<br />
143
după câmpuri<br />
lumea părea mai slinoasă decât<br />
tălpile lipite una de alta<br />
decât foamea care lega limbile între ele<br />
îi închina în toate punctele cardinale<br />
ca pe femeile desculţe<br />
de pe ogor<br />
cu secera în mână şi snopul de paie<br />
ele nu îndreaptă ciutura decât spre soare<br />
crezând că ochiul de apă nu le vede<br />
bătăturile din talpă<br />
călcâiele crăpate<br />
pământul uscat de pe pulpe<br />
că sudoarea de pe coapse nu coboară<br />
ci urcă spre rochiile lor pline de praf<br />
sau spre ţigara aprinsă<br />
pulpele lor tresar sub stropii mari<br />
ai ploii verzi<br />
femeile de pe câmp sunt femei de ploaie<br />
nu se ascund sub coviltir unde copiii desculţi trag caii de coadă<br />
se întind în şură<br />
cu mânile şi<br />
ochii închişi la culoare<br />
144
se va lepăda<br />
am fost destul de bolnav zilele trecute<br />
în mine se cuibărise o omidă<br />
urca numai noaptea în somn până mă depăşea<br />
ziua mi se lipea de şira spinării ca o măduvă exterioară<br />
“stai, mă, nu mai da” îmi striga<br />
dar eu nu o ascultam şi mă zvârcoleam ca un şarpe<br />
ştiam ce avea să se întâmple<br />
din 3 în 3 tăceri omida<br />
se va lepăda de mine<br />
şi se va lipi de şira altcuiva<br />
cuminte tăcută nici nu-mi voi da<br />
seama când îmi va lua locul<br />
o omidă nomadă<br />
am fost o omidă<br />
oarbă cu mâini bătute de soare şi de vânt<br />
m-am rostogolit odată pe asfalt<br />
aproape de marginea mea din ce în ce mai largă<br />
m-am ridicat frumos în palmă<br />
am suflat verde pe mine<br />
ştergându-mă negru de această dată<br />
cu gulerul cămăşii<br />
“de ce-ai scăpat” m-am mustrat<br />
nu ţi-e bine acolo în mine<br />
n-am îndrăznit să-mi spun nimic<br />
eu omida<br />
am stat 3 tăceri lângă şira spinării<br />
şi-am râs<br />
145
noaptea în interiorul mâinii<br />
acolo<br />
în spatele casei creștea un copac<br />
la hotarul dintre cele două degete ale mâinii mediene<br />
noaptea se retrăgea în interiorul mâinii pe care<br />
oamenii o scuturau pe sfert în fiecare dimineață<br />
erai și tu printre ei tu cel Domenik ce strângea<br />
rădăcinile între genunchi cu o putere de șarpe<br />
pătat de degetul femeilor cerate<br />
copacul acela cărat de dimineața până seara<br />
pe piept strigând te lepezi de cei vii mă lepăd<br />
te lepezi de cei morți mă lepăd și de cei ce au<br />
murit pe jumătate cu muștele în pungă pentru zile<br />
mai bune când femeile cerate îți vor săruta<br />
crucile de pe piept și-și vor spăla picioarele în lacrimile<br />
tale în saliva ta în unghiile tale reci de pe<br />
sobă<br />
146
ALBANIA<br />
Jeton Kelmendi<br />
S-a născut în orașul Peja din Kosovo, în anul 1978.<br />
Este absolvent al Universității din Priștina, specializarea Comunicare și massmedia,<br />
ulterior urmează studii de securitate și relații internaționale la Universitatea<br />
Liberă din Bruxelles. Obține un master în diplomație.<br />
Desfășoară o bogată activitate culturală, politică și literară, devenind membru<br />
al Asociației Jurnaliștilor Profesioniști din Europa, al Academiei Europene de Științe,<br />
Artă și Literatură din Paris; membru al Academiei de Științe și Educție a Ucrainei,<br />
Doctor Honoris Causa al Institutului de Studii Ucrainiene și Caucaziene din cadrul<br />
Academiei Ucrainiene de Științe. Este laureat al Premiului „Nicolai Gogol“ (Ucraina);<br />
al Premiului „Alexandru cel Mare“ (Grecia, 2013); al Premiului „Maica Tereza“ etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
The Century Promises (1999)<br />
Beyond Silence (2002<br />
Fatherland pardon me (2005)<br />
Time when it has time (2009)<br />
Wandering thoughts (2010)<br />
The baptize of spirit (2012)<br />
I call forgotten things (2013)<br />
147
Urme<br />
Timpul nefast<br />
Mi-a şters urmele,<br />
Fără a lăsa urme,<br />
Se vedeau paşii mei şi mersul.<br />
Spune-mi un cuvânt despre călătorie,<br />
Când nu se mai ştie vremea urmelor.<br />
Nici destinul pentru a căuta nu se ştie.<br />
Mergem prin viaţa<br />
Urmelor care ne-au adus în secolul acesta.<br />
Timpul a lăsat urme neşterse în noi.<br />
Două mii de ani mai înainte,<br />
Prin mersul străvechi al Ilirilor,<br />
Prin peninsulă,<br />
Apar urmele noastre minunate.<br />
Ah, urmele mele!<br />
148
Ne întâlnim acolo<br />
Hai să ne odihnim acolo,<br />
În vârful gândurilor, printre stele,<br />
Peste dorinţele noastre.<br />
Acolo, deci, unde este locul,<br />
Ne putem privi în ochi.<br />
Ştiu că e cale lungă.<br />
Eu voi porni cu tine,<br />
Sub lumina Soarelui.<br />
A călători de unul singur<br />
Nu se mai face.<br />
Sunt multe planete, multe galaxii,<br />
Multe ceruri, ce ne aşteaptă în lumina vieţii.<br />
Porneşte, iubito, drept spre tine!<br />
Ne vom întâlni acolo,<br />
Călătorind împreună spre viaţă!<br />
149
Mona Lisa<br />
Ea este tăcere vie,<br />
Frumuseţe cu suflet liniştit,<br />
Un suspin existenţial<br />
Pentru mister<br />
Stau secole alături,<br />
Pe perete,<br />
Privindu-i pe oameni<br />
În faţă,<br />
Nevorbindu-le,<br />
Şi nu mai tace.<br />
Pulsațiile inimii bat<br />
În celelalte inimi.<br />
Ia cu sine privirea ochilor noştri,<br />
Tocmai ea este femeia<br />
Care întrece toate plăcerile,<br />
Înainte de a-ţi pătrunde în ochi,<br />
Oferindu-ţi bucurie.<br />
150
Pentru curaj<br />
Cândva,<br />
Va fi ziua mea,<br />
Dacă e adevărat că<br />
Fiecare are o zi a lui.<br />
Şi eu voi şti s-o aştept<br />
Va avea pâine pământul<br />
Şi apă izvorul,<br />
Ca să umple golurile,<br />
Dar ce ne facem cu tine,<br />
Neîncredere în ziua de mâine<br />
151
Sub umbra amintirii<br />
Ţi-aş spune ceva uitat,<br />
Ceva de care să nu-ţi mai aminteşti mâine,<br />
Uitarea devine din ce în ce mai bătrână,<br />
Atunci când hoinăreşte tăcerea.<br />
La stejarul secat de soare,<br />
Te mai aştept,<br />
Cuibărit în poala dorului,<br />
Acolo unde se aşteaptă numai iubita,<br />
Iar eu m-am aşezat pentru odihnă.<br />
M-a secat toamna, a sărăcit și lumina,<br />
Am încercat<br />
Doar să-ţi spun ceva.<br />
152
ITALIA<br />
Tomaso<br />
Kemeny<br />
Tomaso Kemeny (n. Budapest 1938) trăiește la Milano din 1948. În calitate<br />
de anglist a scris cărți, eseuri și articole asupra operei lui Ch. Marlowe, S.T. Coleridge,<br />
B.P. Shelley, Lord Byron, Lewis Carrol, Dylan Thomas, James Joyce și Ezra Pound.<br />
Împreună cu Cesare Viviani a organizat seminariile asupra poeziei anilor<br />
șaptezeci la Clubul Turati din Milano (1978-79). A îngrijit ediții precum “La dicibilità<br />
del sublime” (împreună cu E. C. Ramusino, 1989), “Le avventure della bellezza,<br />
1988-2008”(2008). Este fondatorul mișcării internaționale mitomoderniste (1994)<br />
și a Casei poeziei din Milano.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Il guanto del sicario (1976)<br />
Il libro dell’Angelo (1991)<br />
Dialogo sulla poesia (cu Fulvio Papi, 1997)<br />
L’arte di non morire (2000)<br />
Transilvania liberata (2005)<br />
Poemetto gastronomico e altri nutrimenti (2012)<br />
107 incontri con la prosa e la poesia (2014)<br />
153
Mâna<br />
Mâna măcelărește nu numai rima,<br />
pângărește hârtia după cum îi place,<br />
dacă amintirile ard tocul mascând orgasmul<br />
înapoiat în pata de cerneală de pe sugativă;<br />
sosesc înotătoarele cu dezordinea lor organizată<br />
după accentele înnodate în ochi:<br />
versul barat nu reproduce mamelele<br />
prin resorbția dobândită pe foaie.<br />
154
A scrie poezie<br />
A scrie poezie<br />
înseamnă să frângi<br />
pâinea caldă a viselor,<br />
să arunci miezul<br />
pescărușilor apăruți<br />
pe malul de taină.<br />
Arareori<br />
miezul se-oprește-n tărie<br />
și suspendat pe mări<br />
transformă în înger<br />
pescărușul<br />
ce pare atunci că apare<br />
din nori de grație<br />
spre a trezi pământul<br />
s-asculte melodia cea nouă.<br />
155
Noapte vrăjită<br />
E o noapte vrăjită de martie<br />
suspine de flori virgine<br />
îți răspândesc numele sălbatic<br />
să coloreze lumea cu-o desfătare<br />
de necunoscută tărie; se desface<br />
până și cea mai întunecată corolă<br />
spre-a-nmiresma<br />
cu preludii cărări nebătute.<br />
Și-n ora cea mai solitară<br />
înmugurește un cer nou de aștri<br />
roșii ca focul: ard sărbătorind<br />
nesățioasa frumusețe<br />
a detonatului anotimp al iubirii.<br />
156
Regina rătăcitoare<br />
Atunci când cerul și stelele<br />
și tot ce te-nconjoară<br />
îți vor vorbi<br />
și pe zidurile catedralelor<br />
trupul tău va contura<br />
umbra soldaților căzuți,<br />
atunci vei cunoaște numele<br />
nicicând rostit pe pământ<br />
al reginei detronate<br />
Ea te va călăuzi<br />
spre cea mai intensă tărie a visului<br />
despuindu-te de multiplu<br />
spre a te-mbiba cu substanța<br />
ce duce la unitatea celui ce cunoaște.<br />
Atunci când cerul și pământul<br />
și tot ce te-nconjoară<br />
îți vor da ascultare,<br />
repudiind starea de negură<br />
a celui ce aleargă fără țel dincolo de fruntariile<br />
furiei, atunci va să te-apleci<br />
pe-această hârtie ce arde,<br />
înaintând pe cărarea marcată<br />
de Regina Rătăcitoare<br />
pe harta orbitoare.<br />
157
Jaguarul<br />
În fiecare noapte pe podiumul<br />
sufletului, întâmplările<br />
timpului meu în formare<br />
murmură “Atunci adio”.<br />
Cum aș putea să uit<br />
când pentru prima dată-n zbor<br />
dincolo de roua norilor vaporoși<br />
dincolo de lumile rotitoare<br />
globuri roșii din păduchi<br />
și cu obiceiul cruzimii,<br />
mi-am pierdut ochiul stâng<br />
luând forma jaguarului<br />
desenat pe peretele stâncii<br />
oricărei copilării fabuloase.<br />
În balta interioară<br />
a sălbăticiunii<br />
s-a stârnit curajul<br />
de a face să răsune tăcerea<br />
mântuitoare în inima insomniilor.<br />
Orice noapte prielnică<br />
în peștera sufletului<br />
se cibărește jaguarul<br />
și tresre să-mi arate<br />
porțile poeziei.<br />
158
NORVEGIA<br />
Erling<br />
Kittelsen<br />
Debutul lui Kittelsen ca poet are loc în anul 1970. De atunci a publicat mai<br />
multe cicluri şi colecţii de poezii, precum şi fabule, opere dramatice.<br />
Erling este conoscut drept un scriitor care reînnoieşte limba, atât ca poet cât<br />
şi ca poevestitor.<br />
Poemele şi textele sale sunt traduse în numeroase țări.<br />
I-au fost acordate mai multe premii literare, printre care se numără The<br />
Aschehoug Prize(oferit în urma recomandării facute de către Organizaţia Criticilor<br />
Norvegieni) şi The Dobloug Prize(oferit de către Academia Suedeză)<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Wild birds (1970)<br />
The tree arches (1973)<br />
Swing village (1977)<br />
Day and night at Le (1981)<br />
Tiu (1982)<br />
The rooster has crowed, the hero has done everything he had to do (2004)<br />
Don´t tell it (2009)<br />
The poem runs like a town (2010)<br />
159
Zi şi noapte peste Le<br />
Dacă sunt aruncat în aer<br />
apoi sunt aruncat în aer<br />
şi cerul mă prinde,<br />
mâine sunt ploaie.<br />
Dacă sunt înecat în mare<br />
apoi sunt înecat în mare<br />
şi adâncurile mă cuprind,<br />
mâine sunt mâncare.<br />
Dacă sunt închis în spatele gratiilor<br />
apoi sunt închis în spatele gratiilor<br />
şi pereţii mă cuprind,<br />
mâine sunt semne.<br />
Dacă deschid brusc uşa<br />
apoi deschid brusc uşa<br />
iar tu mă prinzi,<br />
mâine sunt mai mult.<br />
Alerg de-a lungul unei ramuri<br />
pe care doar pământul o poate vedea,<br />
şi pentru că este văzută,<br />
alerg de-a lungul ei.<br />
Mă urc pe-o frânghie<br />
pe care doar vârful stâlpului o poate vedea,<br />
şi pentru că este văzută,<br />
mă caţăr pe ea.<br />
160
Mă balansez pe-o prăpastie<br />
pe care doar tu o poţi vedea,<br />
şi pentru că e văzută,<br />
mă balansez pe ea.<br />
161
Poetică<br />
A păşi pe buşteni într-un râu dezlănţuit<br />
realistul vede realitatea şi se prăbuşeşte<br />
romanticul se duce în faţă desfrânat şi cade<br />
postmodernistul găseşte lumea deja distrusă<br />
şi se aruncă<br />
social realistul vede profitul considerabil<br />
al furnizorului de lemn într-un salt<br />
suprarealistul trage un francez<br />
şi ajunge în cascadă, perifericul crede şi el<br />
că v-a funcţiona în mijlocul curentului<br />
futuristul alege pantofii cu o singură mărime, ratează<br />
Stăm pe nişte bolovani urmărind baletul râului,<br />
o subţire creştere a stratului de celuloză<br />
cu un bolnăvicios miros acidic vorbeşte despre<br />
activitatea viselor, alianţele politice, poluare,<br />
o ceartă pentru violete, conexiunile drumurilor,<br />
viziuni de viitor<br />
Dezlănţuit? Cine a zis că râul este dezlănţuit?<br />
Curge chiar lin.<br />
162
Receptorul<br />
Frica de politică te deconectează<br />
de societate<br />
frica de metafizică te deconectează<br />
de mister<br />
rămâi cu frica pură<br />
şi o poezie nevinovată<br />
Vreau să fiu orb<br />
să-ţi dau viziunea mea<br />
de ţi-aş da vederea<br />
te-ai agăţa de mine<br />
mai degrab-aş fi orb<br />
întâlnind un alt loc.<br />
163
IRLANDA<br />
Anatoly<br />
Kudryavitsky<br />
Poet și novelist irlandez, născut în Rusia, la Moscova, având un descendent<br />
polonez irlandez. Ca autor bilingv, ce scrie atât în engleza cât și în rusă, a publicat<br />
trei novele, traducerea ultimei sale novele în engleză fiind DisUnity (Glagoslav, 2013),<br />
și opt colecții de poezii rusești, ultimul titlu fiind Poezii noi alese (DOOS Books,<br />
Moscova, 2015).<br />
În 2013, a câștigat Premiul de poezie Maria Edgeworth (Irlanda), iar în 2010,<br />
Premiul David Burliuk (Rusia), Premiul de Excelență Suruga Baika (Japonia, 2008) și<br />
Premiul Vladimir Devide (Japonia, 2012 și 2014).<br />
Trăiește în Dublin, Irlanda, și editează Shamrock, revista internațională de<br />
haiku a Societatii Irlandeze de haiku, al căreia președinte este de câțiva ani.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Umbra timpului (2005),<br />
Dimineața la Mount Ring (2007)<br />
Luni jucăușe (2011)<br />
O Noapte în Hotelul Nabokov (2006),<br />
Amprente colorate (2015)<br />
Vise de bambus (2012)<br />
Horizon (2016)<br />
165
Undeva în Europa de Est<br />
Era în anul în care burghezii își răseseră părul în cap,<br />
crezând că gândurile rele<br />
se agățau de el. Hair-styliștilor le era interzis să se apropie.<br />
Găinile cu pene<br />
gri ale lui Palawy își depuneau ouăle prin tot orașul.<br />
După școală, îmi croiam drum prin râuri de păr. Bunica mea<br />
căpătase prostul obicei de a-mi rupe ultima pagină din compunerile<br />
de la școală. M-a asigurat că într-o zi voi înțelege rostul.<br />
Bunicul meu spunea adesea că ea avea de gând<br />
să rupă ultima pagină a vieții lui.<br />
A părăsit-o și a început să se strecoare<br />
pe străzile laterale prin părul femeilor.<br />
Puii neclociți râdeau de el din găoacele lor pătate.<br />
Mi s-a spus să nu îmi pomenesc părinții nici la școală, nici acasă.<br />
“Vei învăța să uiți”, m-a consolat profesorul meu.<br />
“Vei duce o viață bună.”<br />
166
Vântul istoriei<br />
Cerșetorul stătea în pasajul subteran în fața Ministerului Educației.<br />
Observând un trecător scump la vedere, își deschise paltonul de<br />
Comisar cu<br />
abilitatea unui magician. Arta viitorului, pe care o vestise de<br />
ceva timp, ieși deodată la vedere din buzunarele pline de poeți,<br />
muzicieni<br />
și actori. Odată revelat unul dintre aceștia, începu să îl umfle cu<br />
răsuflări<br />
de aer inutil.<br />
Nimeni nu îi acordă atenție; toți își văzură de<br />
treabă. Târziu în noapte,<br />
doi trecători preocupați de probleme culturale<br />
veniră cu ideea umflării tuturor personajelor concomitent.<br />
În cele din urmă, ceasul bătu miezul nopții.<br />
Personajele studiară biletele de intrare la concert<br />
și teatru și se legănară precum marionetele în vânt.<br />
167
În burta unei balene<br />
Cei mai fericiți ani din viața lui Jonah au fost cei petrecuți în burta<br />
unei balene.<br />
Nu trebuia să aspire la nimic, căci nu avea la ce să<br />
aspire. Nici măcar nu trebuia să se hrănească, fiindcă stomacul balenei<br />
îi oferea un melanj perfect de elemente nutritive și idei. Bineînțeles,<br />
era înăbușitor acolo și era un miros straniu, însă, de obicei,<br />
situația i se părea<br />
lui Jonah suportabilă. Pe atunci, îi plăcea să poarte discuții despre<br />
coexistența longevivă și<br />
de o profitabilitate reciprocă a minții și a materiei, și anume, a omului<br />
și a lumii<br />
exterioare. Chiar și așa, era conștient că nici timpul, nici lumea<br />
exterioară nu<br />
există în burta unui mamifer răspândit pe toată suprafața țării.<br />
Într-o zi, lui Jonah i-a venit o idee; adică ideea libertății. S-a rugat<br />
Domnului Dumnezeului său pentru izbăvire, astfel că balenei i s-a<br />
transmis să îl scoată<br />
afară pe uscat, care s-a dovedit a fi mai arid decât s-ar fi așteptat.<br />
La scurt timp, Jonah a început să aibă remușcări din pricina eliberării<br />
din burta balenei. Îi<br />
părea rău de el, și vorbea cu cei care fuseseră înghițiți și scoși afară,<br />
plângându-se<br />
mereu că nu duce o viață vrednică. A început chiar să caute o altă<br />
balenă<br />
care să îl înghită. Cu toate acestea, balenele nu se grăbeau să<br />
îl primească în interiorul lor; l-au stropit cu apă<br />
din interiorul lor și l-au îndepărtat cu aripioarele lor impresionante.<br />
168
Cartea lui Meros<br />
Un papirus recent descoperit în Deșertul Neverosimilului i-a răpit<br />
profesiei<br />
de cronicar toate învelișurile sensului.<br />
Chiar la începutul manuscrisului pot fi așternute<br />
câteva cuvinte cu scris șovăielnic: “Cartea lui Meros”. Se crede că<br />
acesta este titlul manuscrisului.<br />
De-a lungul marginilor scânteietoare și nesfârșite ale manuscrisului<br />
aleargă<br />
călăreți în galop, se învârtejesc ricșe, săbiile se ciocnesc, clădirile se<br />
prăbușesc. Nimeni nu<br />
încearcă să deslușească trecutul.<br />
Hârtia absoarbe tot ce s-a petrecut de la distrugerea creației până la<br />
tulburătorul “acum”. Cu fiecare zi ce trece “Cartea lui Meros” devine<br />
din ce în ce mai lungă, însă<br />
amintirea generațiilor se estompează. Cursul evenimentelor va prinde<br />
curând din urmă<br />
trecerea timpului, iar apoi, probabil, o va depăși. Poate acest lucru<br />
înseamnă că vom<br />
citi dimineața despre ce ne-a fost scris să facem pe parcursul zilei –<br />
cine știe? Ce vom face atunci când vom descoperi ce trebuie să facem:<br />
aceasta este<br />
întrebarea.<br />
169
Fecioară și Leu<br />
(pentru Alex Bramwell)<br />
În fântâna plină de nisip din arenă sub emisfera azurie a fiorului,<br />
goliciunea<br />
ei se manifesta mai vădit decât sentimentul de vinovăție. Un leu s-a<br />
ivit, cu un răget,<br />
din grota tuturor temerilor; ochii lui, podoabe ale unui negustor avid;<br />
labele lui,<br />
cedrii Mesopotamiei.<br />
Soare strălucitor… Apă morcovie de baltă… Tărâmul oportunității<br />
într-o baie de<br />
raze…<br />
Apoi aerul s-a frânt în două, ca o cetină. Fiara ședea la<br />
picioarele ei tremurătoare; ocrotea un pui, iar puiul era chiar ea.<br />
Pe când dezamăgirea<br />
mulțimii își flutura aripile uriașe, lacătele timpului s-au deschis pentru<br />
ei, iar munții le-au suflat fiorul în față.<br />
Chiar și în ziua de azi, dorința ei umilă față de el este încă vie, cu toate<br />
că el este acum un<br />
leu de piatră în Nottingham, iar ea o floare de nu-mă-uita în grădina<br />
alăturată.<br />
Adierea înțelepciunii tardive ne îngână o melodie simplă:<br />
“Iubim ceea ce încearcă,<br />
însă nu reușește să ne ucidă.”<br />
170
AZERBAIDJAN<br />
Ismail<br />
Mammad<br />
S-a născut la 1 noiembri 1939 în localitatea Asrik din Azerbaidjan.<br />
A absolvit Universitaea Azeră de Stat (1964), iar ulterior cursurile literare<br />
superioare ale Uniunii Scriitorilor din URSS (1964). Director al Universității de Stat<br />
din Baku (1998).<br />
A îndeplinit mai multe funcții: la Televiziunea Azeră (1966-1973); redactor<br />
șef al Stadionului Cinematografic „Djafar Djabarlî“ (1976-1983); director general al<br />
Editurii „Ișîk“ (1983-1987); redactor șef al revistei bilingve „Gendjlik“. În perioada<br />
1986-1987 a fost secretar al Uniunii Scriitorilor din Azerba idjan.<br />
Din 1996 și până în prezent este profesor la Universitatea „18 martie“ din<br />
Canakalle (Turcia).<br />
Creația sa literară a fost încununată cu importante premii internaționale:<br />
„Pana de aur“ (1969), Premiul „Nikolai Ostrovski“ (1969), Medalia „Serghei Esenim“,<br />
Diploma „Toamna de aur“.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Sâmburele rodiei coapte (1976)<br />
Câmp peste mare (1978)<br />
Ale mele lucruri sfinte (1989)<br />
Cuvântul rostit la timp (1989)<br />
În loc de scrisoare (2011)<br />
Nu lăsaţi lumea să devină obişnuită (1985)<br />
171
Dumnezeu știe<br />
Cumva, ar putea ști mierea,<br />
de unde albina tainic își strânge dulceața?<br />
Stăpâna acestui adevăr<br />
numai albina este.<br />
Tu, omule, știi bine unde seara adormi,<br />
dar nu poți spune nicicând clar<br />
Unde te vei trezi a doua zi, dimineața.<br />
Doar Dumnezeu știe taina asta...<br />
172
Doi oameni<br />
În acea zi, Pământul a trecut printr-o fază,<br />
Soarta a avut milă.<br />
Cine știe, când și unde s-au cunoscut<br />
Tatăl nostru, Adam, și mama noastră, Eva ?!<br />
Se schimbă de la ploaie la zăpadă,<br />
Au trecut multe ierni, primăveri în viața noastră<br />
Din drumul de la bunic la nepot<br />
Există, de asemenea, și o cale de întoarcere de la nepot la bunic.<br />
Rădăcinile copacului uman sunt foarte adânci,<br />
Chiar dacă lumea se golește și se umple iar.<br />
Pe Pământ există numai doi oameni,<br />
Doi oameni: Adam și Eva!<br />
173
Destin sacru<br />
Eram patru,<br />
O oaie pătată<br />
Un măr sălbatic<br />
Mama mea și cu mine.<br />
În amintirea vieții din viitor,<br />
Am fost trimiși pe Pământ.<br />
Mama era întruchiparea frumuseții,<br />
Mărul era mugurul pădurilor,<br />
Eu eram pruncul omenirii.<br />
Cînd ai timp, strânge-mă<br />
Și vezi cine sunt<br />
Sunt plăcinta mamei,<br />
Sucul de mere și laptele de oaie.<br />
174
Loc de exil<br />
Când luna a răsărit<br />
Noaptea ne-a luminat soarta<br />
Până și pietrele s-au ridicat<br />
Și au mers.<br />
Din acea zi și acel timp…<br />
Lumea e un loc de exil.<br />
Ce este păcatul, cine ne-a lăsat afară<br />
Pe aceasta vreme ?<br />
Când, cine ne-a trimis<br />
Pe Pământ, în exil ?<br />
Lumea este un loc de exil.<br />
Pentru a ara pământul,<br />
Pentru a căra povara,<br />
Pentru a mări inima,<br />
Pentru a muri și pentru a omorî<br />
Al tău, al meu, al nostru.<br />
Inima de piatră și războiul<br />
Pământul este un loc dur<br />
Lumea este un loc de exil;<br />
Inovația este demodată<br />
Tradiția este secundară,<br />
Mâine nu este o noua zi,<br />
Ne întoarcem înapoi la ziua de ieri.<br />
Moartea nu înseamna să mori,<br />
Înseamnă să te întorci la patria ta.<br />
175
Am vorbit cu vântul<br />
A văzut cineva vreodată tărâmul speranței<br />
Unde nicio veste nu este auzită ?<br />
Dacă scrii o scrisoare, nu primești un răspuns<br />
Dacă suni, nu răspunde nimeni…<br />
Nu pot face nimic,<br />
Sunt toți orbi și surzi.<br />
Cocorii nu se întorc<br />
Din tărâmurile Baghdadului.<br />
Câmpul unui străin nu rodește<br />
Dacă sângele mustește în locul apei.<br />
Porumbeii nu duc vorba mai departe<br />
Iar coțofana nu aduce vești.<br />
Nici mic și nici mare<br />
De unde vine ceața…<br />
Care lasă o umbra în inima mea<br />
Și trece prin inima ta.<br />
Nici partea asta și nici cealaltă<br />
Nu-i ieșirea de pe drumul pierzaniei.<br />
Evapora-ți lacrimile<br />
Pe speranța norilor.<br />
Am fost șoptit de mulți,<br />
Cânt în tonuri înalte și grave…<br />
Am spus ceva vântului<br />
Nu ți-a spus nimic ?<br />
176
BULGARIA<br />
Liudmila<br />
Mindova<br />
Poet, traducător și eseist, s-a născut în 1974 în orașul Ruse din Bulgaria.<br />
A studiat Filologia slavă la Universitatea „Sfântul Kliment“ din Ohrid și a<br />
obținut un master în 1998.<br />
Este cercetător științific la Institutul de Studii Balcanice și Centrul de<br />
Tracologie din cadrul Academiei de Științe a Bulgariei, fiind și lector la Universitatea<br />
din Sofia.<br />
A publicat numeroase studii și monografii despre literaturile din Sud-Estul<br />
Europei.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Гласът на барока (2011)<br />
Другата Итака (2016)<br />
177
Sonete ale absenței, 3<br />
lui Aleš Debeljak<br />
Ascult o Nocturnă de Chopin în interpretarea lui de Szpilman<br />
și mai stau în gradină. Pun discul pentru a nu știu câta oară.<br />
Mi-e imposibil să pornesc de aici oriîncotro ar trebui<br />
să plec, orice s-ar întâmpla – numai într-un caz extrem,<br />
să-ți împărtășesc soarta și eu, mai exact sfârșitul tău, ceea ce nu<br />
mă va surprinde. În pachetul de cărți al vieții toți sunt<br />
marcați și știi mai bine decât mine că<br />
nimic nu e întâmplător, fiindcă în întâmplarea – zici – există o cheie.<br />
Da, o cheie.<br />
Descui lacătul ușii și apoi văd că a fost<br />
deja descuiat, fiindcă secretul e întotdeaună în fața noastră, dar de<br />
aceea este și<br />
secret, ca să ne uităm la el și să înțelegem ce putem.<br />
Cel mai adesea prea târziu. Sau cel puțin în neputința disperată<br />
să schimbăm orice. Cu o singură excepție: să ne facem oameni.<br />
Da, într-adevăr e dificil, dar tu ai reușit. Pe bune. Vin după tine.<br />
178
Copacul amintirii<br />
lui Danilo Kiš<br />
Un om bătrân (am să trec sub tăcere naționalitatea lui,<br />
fiindcă în acest caz nu este important)<br />
într-o bună zi a decis să planteze un smochin.<br />
Chiar atunci pe lângă el a trecut un călător<br />
(și naționalitatea lui am să o trec sub tăcere aici,<br />
din aceleași motive menționate mai sus)<br />
și foarte sincer (poate) a întrebat:<br />
De ce plantazi smochinul? Tu vei fi mort<br />
când acestă mlădiță va începe să dea roade.<br />
Atunci bătrânul i-a răspuns simplu (poate):<br />
Când eram copil, mâncam smochine,<br />
pentru că altcineva, mai demult, a sădit un smochin.<br />
P.S. Așa iluminează, Danilo, copacul tău de amintiri<br />
pentru tați fără morminte… Pentru tați-grădini.<br />
179
Rusciuc<br />
lui Elias Canetti<br />
Te-ai născut într-un oraș, care își amintește de tine peste ani buni.<br />
Îl aduci în tine ca o stea galbenă și știi –<br />
nu-i drum înapoi, orice și oricum faci.<br />
Paradisul e acolo – pe malul fluviului, de unde ai pornit.<br />
Tot spre vest se va grăbi viața, vei învăța limbi,<br />
în care vei spune lucruri, care te pot băga la închisoare.<br />
Și ca prin minune, (tu) vei rămâne complet liber,<br />
dar vei simți cu carnea ta lama cuțitului.<br />
Cuțitul, care nebunește amenință să-ți ia limba,<br />
Să rămâi ca un clopot fără sunet, ca o chitară fără coarde…<br />
O sticlă în mare, din care mesajul este aruncat(ă.)<br />
„Nu se va întâmpla asta. Fără limbă sunt mort.“ –<br />
Zici. Sari. Și o clipă înainte să aprinzi chibritul<br />
literalmente, deja știi: ești un orb, dar cu o faclă în ureche.<br />
180
Barua<br />
lui Mahmoud Darwish<br />
Tu, care ai văzut totul de pe ambele părți.<br />
Tu, levantinul cu aripi de șoim, dar cu sufletul unui porumbel.<br />
Tu, fratele, care tot timpul pare nedorit ca o amenințare,<br />
fiindcă privirea ta vede sub suprafața cuvintelor.<br />
Tu, care faci cafeaua de dimineața în miezul nopții<br />
și eu, abia scoasă din lenjerie, merg pe frânghia subțire<br />
a mirosului acesta, deschid cartea ta, mă așez liniștită într-un colț<br />
al mesei și simt cum satul deja neexistent -<br />
Barua se trezește. Așa cum cum se trezesc întotdeauna orașele,<br />
și satele, făcute praf, când cineva foarte blând le<br />
cheamă din uitare. Tu, care și mort continui<br />
să trăiești, fiindcă nu uiți, ai promis – visului în vis –<br />
să nu mori! Tu, care și în închisore, întregul ești libertate<br />
și numai lumină ai în ochii tăi în loc de umbrele gratiilor.<br />
181
Luxul poeziei<br />
Poezia trebuie să denumească relația dintre obiectele,<br />
a căror apropiere e de neconceput pentru gândirea noastră slabă și<br />
lenesă, așa ziceți, dragă domnule Elytis și mai adăugați că<br />
deja demult este o jignire ca dinții să fie ca mărgăritarele,<br />
ochii ca stelele, buzele ca zmeura.<br />
Într-adevăr este o jignire. Însă nu este<br />
în niciun caz jignire, ci, dimpotrivă, când poezia începe<br />
să repete că un cal este un cal, arborele este arbore, omul este om,<br />
că două și cu două fac patru.<br />
Și asta însemnă așa cum spune, un vecin al<br />
vostru din Nord: „A venit timpul ca iepurele să-l fută pe lup”. Altfel<br />
spus, proprietarul a coborât în beci să umplă urciorul<br />
și a lăsat ușa deschisă: să-i lumineze jos în întuneric<br />
lumina reflectată de paharele de cristal în mâinile oaspeților.<br />
Apoi bate vântul, pisica se pitește sub masă, ușa se trântește.<br />
Cel treaz își fixează cravata. Proprietarul iese pe coș.<br />
Traducere: Lora Nenkovska<br />
182
ROMÂNIA<br />
Emilian<br />
Mirea<br />
S-a născut la data de 16 ianuarie 1964 în Craiova.<br />
Este de profesie inginer, absolvent al Facultăţii de Agronomie, Universitatea<br />
din Craiova, promoţia 1990.<br />
Premii literare importante obţinute: Premiul Uniunii Scriitorilor din România<br />
şi al revistei Contemporanul la Concursul Naţional de Poezie „Nicolae Labiş”, Suceava,<br />
1985; Premiul revistei Convorbiri literare la Concursul Naţional de Poezie „Nicolae<br />
Labiş”, Suceava, 1986; Premiul Filialei Craiova a Uniunii Scriitorilor din România şi<br />
al revistei Ramuri, pentru Poezie, pe anul 1987.<br />
A debutat în presa literară în revista Contemporanul în anul 1985, cu<br />
o prezentare semnată de poetul Radu Cârneci. Colaborări cu reviste literare:<br />
Contemporanul, Convorbiri Literare, Viaţa Românească, Amfiteatru, Ramuri, Luceafărul,<br />
Tribuna, Vatra, Contact Internaţional, Poezia, Poesis, Oglinda Literară, Actualitatea<br />
Literară, Scrisul Românesc, Mozaicul, Autograf, Portal MĂIASTRA, Agero (Stuttgart,<br />
Germania), Kafé Fönix (Budapesta, Ungaria), Observatorul (Toronto, Canada), AKT<br />
(Skopje, Macedonia).<br />
Membru al Uniunii Scriitorilor din România.<br />
Drumul pe care vin (1988)<br />
De vorbă cu dumnezeu (1996)<br />
Vârsta christică (1998)<br />
Autoportret (2008)<br />
Avatar (2011)<br />
Virtuozitate (2012)<br />
Bibliografia selectivă:<br />
Poemele morţii (2012)<br />
Singurătatea lui dumnezeu (2013)<br />
De vorbă cu dumnezeu (2013)<br />
M-am născut abel (2015)<br />
Masa care plânge înlăuntru (2016)<br />
183
masa care plânge înlăuntru<br />
masa din lemn masiv<br />
la care scriu<br />
a fost odată plină de viaţă<br />
şi privea în depărtări<br />
cu frunzele făcute streaşină<br />
la ochi<br />
pe ramurile ei au cântat cucii<br />
mierlele şi privighetorile<br />
înflorea în fiecare primăvară<br />
şi avea visuri deşarte<br />
de viitor<br />
securea a surprins-o visând<br />
şi lipsită de apărare<br />
şi a transformat-o în acest<br />
univers static şi trist de acum<br />
care plânge înlăuntru<br />
pentru fiecare celulă care<br />
a murit în sinele său<br />
184
morţii sau viii?...<br />
în paharul cu alcool din faţa mea<br />
toate microorganismele<br />
sunt moarte<br />
şi aşteaptă reîncarnarea în<br />
acest cimitir lichid<br />
în paharul cu apă<br />
de lângă cel cu alcool<br />
toate microorganismele sunt vii<br />
şi se uită speriate la cele moarte<br />
din paharul cu alcool<br />
iar eu mă întreb<br />
ce să beau mai întâi:<br />
morţii sau viii?!...<br />
185
trandafirul<br />
de ceva timp încoace<br />
o tulpină de trandafir<br />
plină de ţepi<br />
creşte în interiorul meu<br />
cred că a depăşit deja<br />
faza de floare<br />
pentru că i-am simţit<br />
parfumul<br />
de câte ori am iubit<br />
sau am suferit din dragoste<br />
acum deja merge spre<br />
maturitatea deplină şi<br />
apoi spre declin<br />
la sfârşitul vegetaţiei lui<br />
mă voi prezenta în faţa<br />
Lui Dumnezeu cu seminţele<br />
şi cu un butaş –<br />
poate îi vor fi necesare<br />
pentru viaţa viitoare a<br />
unui nou trandafir<br />
186
Căinţă<br />
te-am părăsit<br />
de multe ori<br />
sufletul meu –<br />
te-am lăsat singur şi<br />
m-am folosit doar de trup<br />
şi de nevoile lui<br />
am uitat că ai şi tu nevoile tale<br />
şi m-am pierdut în alcovuri<br />
şi beţii<br />
ca şi când aş fi nemuritor –<br />
deşi ştiam că nu sunt<br />
acum mă întorc la tine şi<br />
te rog să mă ierţi –<br />
am început să mă căiesc şi<br />
să mă îndrept<br />
poate aşa<br />
la sfârşitul zilelor mele<br />
mă vor primi şi pe mine în<br />
Lumea Celor Drepţi<br />
şi-mi vor da o lingură de lemn<br />
şi o strachină de lut din care<br />
să-mi mănânc Veşnicia<br />
privindu-i<br />
de pe margine<br />
pe cei mai vrednici<br />
decât mine<br />
187
m-am născut Abel<br />
de la începuturile lumii şi până acum<br />
Cain l-a tot omorât pe Abel<br />
în milioane de forme<br />
iar setea de sânge şi de averi<br />
nu a contenit niciodată<br />
şi urlă ca o hienă rănită<br />
şi încolţită de celelalte hiene<br />
care vor să o devoreze<br />
eu m-am născut Abel –<br />
victima perfectă care nu ştie<br />
să se apere în faţa primejdiei<br />
iar în ultima vreme<br />
din cauza unei anomalii genetice<br />
se nasc tot mai mulţi Cain<br />
188
CUBA<br />
Alex<br />
Pausides<br />
Poet şi editor, s-a născut în Pilón de Manzanillo, Cuba, la 24 martie 1950.<br />
A fost director al revistei culturale El Caimán Barbudo şi vicepreşedinte al<br />
Asociaţiei de Tineri Scriitori şi Artişti “Fraţii Saiz”. Este Preşedinte al Asociaţiei<br />
Scriitorilor din Cuba.<br />
Coordonează Festivalul Internaţional de Poezie din Havana şi conduce prin<br />
intermediul fundaţiei sale, Colecţia SurEditores, care a publicat pentru cititorii<br />
cubanezi peste 300 de titluri de poezie contemporană mondială, cu un catalog ce îi<br />
include pe Ritsos, Ajmátova, Szimborska, Neruda, Neto, Alberti, Darwish, Sengor<br />
și Evtushenko, printre alţii. Poeziile sale au fost traduse în engleză, franceză, italiană,<br />
rusă, germană, suedeză, cehă, română, chineză, persană, vietnameză şi portugheză.<br />
A fost distins cu Premiul Criticii în 2006, cu Distincţia “Vladimir Maiakovski”<br />
a Uniunii Scriitorilor Ruşi în 2008 şi cu Premiul Samuel Feijoo al Societăţii Economice<br />
de Prieteni ai Ţării în 2009.<br />
A fost jurat în cadrul comisiilor pentru acordarea Premiului Casa Americilor şi<br />
al Premiului Naţional de Literatură.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Ah, iubita mea lume (1978)<br />
Rău de magie (1990)<br />
Caietul artistului adolescent (1993)<br />
Locuitorul vântului (1995)<br />
Elogiul utopiei (1997)<br />
Mă strigă dintr-un loc vesel (1998)<br />
Mică glorie (2000)<br />
Extinderea inocenţei (2007)<br />
Artă orientală (2016)<br />
189
Test<br />
Vreau să mă arunc pe pământul proaspăt<br />
Ca trupul să nu aibă intermediari<br />
Să fie gol între flori şi animale<br />
Humusul să fertilizeze o sămânţă, un copac, o floare, un fruct<br />
Să mănânce insectele sau să ia un copil distras,<br />
Vreau să rămânem doar eu şi pământul,<br />
Ca nimeni să nu împiedice ultima îmbiere<br />
Singura, absoluta şi definitiva mea origine.<br />
190
Lanuri de grâu<br />
Febra topeşte peisajul<br />
Floarea-Soarelui nu se învârte după Soare<br />
Lanul de grâu ce cunoaşte tandreţea unui glonţ s-a speriat<br />
Cerul nu mai tolerează mai mult zei decât albastrul<br />
albastrul roşiatic al urii.<br />
Albastru acolo unde puii dor<br />
Albastrul unui misionar evanghelist adormit pe drumuri<br />
în aşteptarea vântului să-l împingă pe pânza tremurândă<br />
mai presus de jalnica geografie a uitării<br />
iar singurătatea e un port vechi unde n-ar merge în veci călătorii<br />
Arbore neatins de păsări<br />
Peisaj taciturn şi tacit deasupra vieţii<br />
cu catâri, merge pe jos<br />
Batistele Vincent putrezesc fără a fi folosite<br />
şi vântul moare<br />
şi salutul asemănător unei urechi orfane ca un buchet de flori<br />
o să urmez cursuri gratuite ale univerităţii de mizerie<br />
dar ea era atât de mare<br />
dar ea era atât de măreaţă<br />
dar ea<br />
şi praful era Dumnezeu.<br />
191
Cuvânt abandonat<br />
E imposibil să te prind, trup, frumuseţe,<br />
zeu adolescent, mână de aer ce desenează<br />
o amiază văzută doar în vise<br />
e imposibilă plăcerea, viziunea fructului<br />
siluetelor în lumina oarbă<br />
trunchiul incitaţiei, paradisul<br />
Dar cum să cânt, oh, silenţiosule<br />
în coama ruptă a râurilor fugitive<br />
ce curg prin întuneric de dorul tău<br />
Efebo cel efemer, soarele se cerne pe nimic<br />
cuvinte abandonate, corp de simun,<br />
gol strălucitor contra mării.<br />
192
Lume câinoasă<br />
Nu voi continua să mă scufund în mizerie<br />
Nu voi mirosi transpiraţia celui ce merge îngânfat<br />
Nu mă voi ruga de nimeni pentru un os gol<br />
Nu am chef să latru la nimeni<br />
Nu-i voi anunţa că un hoţ dă târcoale cartierului<br />
Nici că pisicile nu vor să vâneze şoarecii care mănâncă brânza<br />
Nici nu mai vreau să fiu cel mai bun prieten al nimănui.<br />
193
Oxigen<br />
Oceanule, mă faci să fiu vulnerabil<br />
Când altcineva stă gol în tine<br />
Şi lasă la mal carnea trecutului.<br />
Atunci caut pietricica albă<br />
a originii, trandafirul intact,<br />
fluxul inocenţei.<br />
Impulsul existenţei,<br />
mâna ce se deschide,<br />
Păstrează orele astea pentru veşnicie,<br />
sânge sfânt, lapte originar al naivităţii,<br />
atât de pur,<br />
Trebuie să fie timpul ce vine, oh<br />
salvează-mă, oceanule, să nu mai respir<br />
decât oxigenul tău.<br />
194
ITALIA<br />
Paola<br />
Pennecchi<br />
Poetă, scriitoare cu experiențe în artele vizuale, este născută la Milano unde a<br />
fost redactor, coordonatoare și consultantă al unor edituri și grupuri editoriale, printre<br />
care Mondadori, Collins Editore, Rizzoli, Condè Nast.<br />
A publicat culegerea Traslochi (Editura Spaziotemporaneo, 2012), finalistă<br />
la Premiul Internațional “Il mondo delle idee”, Torino, 2013, ediție bilingvă italoengleză,<br />
cu ilustrații ale fotografei americane Alison Harris. Volumul Traslochi a fost<br />
expus și la expoziția Obiectul Carte de pe lângă Cavalerizza din Milano și publicat<br />
în catalogul resspectivei Expoziții, organizată de Biblioteca Braidense (iunie 2016).<br />
Poeziile sale au fost incluse în varii culegeri printre care La nascita della<br />
quarta grazia (Arcipelago Edizioni), Luci e ombre mitomoderniste (Il mondo delle<br />
Idee Edizioni), Necessità e indeterminatezza – Scienze contemporanee e filosofia ionica<br />
(Europa Edizioni).<br />
Paola Pennecchi, membră a mișcării Mitomoderniste, a organizat în iunie<br />
2015 împreună cu Tomaso Kemeny, Angelo Tonelli și Massimo Maggiari la San<br />
Rocco din Camogli evenimentul mitomodernist “Nelle terre del cigno – Storie di<br />
poeti e viaggiatori” , în colaborare cu College of Charlestone, South Carolina și<br />
Loyola University.<br />
Este co-fondatoare a mișcării internaționale Poetry and Discovery cu care a<br />
conceput și participat la diverse evenimente, precum Affari Poetici - Milano 2016, La<br />
terra santa – Passeggiata poetica – Como, <strong>2017</strong>, Riti poetici – Paestum, <strong>2017</strong>.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Traslochi (2012)<br />
195
1.<br />
Sacră tăcere<br />
îți mulțumesc<br />
pentru limpezimea<br />
ce-o dărui<br />
cugetărilor mele<br />
pentru vântul<br />
ce-mi adie la tâmplele<br />
despodobite<br />
pentru oroarea<br />
vidului<br />
ce-ntotdeauna<br />
mă readucea<br />
la viață<br />
196
2.<br />
Exist<br />
în această<br />
dimineață de soare<br />
Nu am<br />
rădăcini<br />
germinative<br />
dar pasul meu<br />
răsună<br />
mângâind<br />
șiruri în sărbătoare<br />
de arbori adolescenți<br />
în vreme ce o tăcere<br />
de pene<br />
stăruie-n mine<br />
197
3.<br />
Apoi<br />
clopotele<br />
au tăcut<br />
nicio suflare<br />
sub dărâmăturile<br />
răvășite<br />
Doar rândunicile<br />
dintr-o priveliște<br />
de-acum străină<br />
scoteau chemări<br />
din cuiburi<br />
scăpate<br />
din măcel<br />
198
4.<br />
Griul<br />
e-o așteptare<br />
culoarea cea mai<br />
tainică<br />
preludiu<br />
orbitoarei<br />
floarea-soarelui<br />
al nostru<br />
tată ceresc<br />
E candoare<br />
violată<br />
de pași<br />
pe zăpadă<br />
fâlfâit<br />
de pene nesigure<br />
în beția<br />
primului<br />
zbor<br />
Lumină<br />
slăvește<br />
griul<br />
culoarea ta<br />
vasală<br />
fă să devină<br />
199
tăiș<br />
de oțel<br />
nepieritor<br />
molcoma<br />
sa<br />
splendoare<br />
200
5.<br />
Încredințează-mi<br />
bucuria ta<br />
astfel încât<br />
s-o pot avea în grijă.<br />
Cunosc<br />
planete rotindu-se<br />
pe orbită ce primesc<br />
rugăciuni<br />
și fac din ele<br />
pulbere<br />
siderală<br />
Și când<br />
în vânt răsună<br />
acele mantre<br />
risipite<br />
se ivesc<br />
recolte<br />
de grâu auriu.<br />
Și astfel<br />
bucuria se-ntoarce<br />
în mireasma<br />
pâinii.<br />
201
REPUBLICA<br />
MOLDOVA<br />
Crina Popescu<br />
Crina Popescu s-a născut la 7 august 1992 în satul Verejeni (raionul Telenești,<br />
Republica Moldova). În 2011 a absolvit liceul teoretic „Liviu Rebreanu” din Chișinău.<br />
În prezent este studentă în Franța, la Universitatea din Nisa Sophia Antipolis,<br />
Facultatea de Litere, Arte și Științe Umane, Departamentul Filosofie.<br />
Publică poezii în ziarele și antologiile de profil din țară și din străinătate<br />
precum: Literatura și Arta (Republica Moldova), Porto Franco (România), Cartacea<br />
(Italia), versurile tinerei poete fiind incluse în noul proiect „Tracce” dedicat Poeților<br />
Contemporani din Italia.<br />
Este laureata mai multor concursuri literare din țară și din străinătate. Crinei<br />
Popescu i s-a acordat Premiul Național Pentru Tineret (secțiunea Literatură și Arta,<br />
Chișinău, 2016), premiul Miglior testo di un giovane autore straniero la concursul<br />
internațional „Giovani e Poesia” din Italia (ediția a 25-a, 2016), Premiul Special și<br />
Diploma Excelenței Academice pentru Moldova (ediția a II-a, 2014), Marele Premiu<br />
al Festivalului de Poezie Patriotică (ediția a VI-a, 2013), Premiul I la concursul<br />
„Moldova - plai de cântec și de dor” (2011), Marele Premiul al concursului de creație „Ars<br />
Adolescentina” (2007), ș.a.<br />
Crina Popescu este traducătoarea romanului Hotel Tropical de Gaetano Longo,<br />
din italiană în română.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Gânduri din Gânduri (2009)<br />
Glontele de aur (2011)<br />
Sângele cuvântului<br />
203
Mistere<br />
Oare despre noi se va scrie odată<br />
Că ne-am știut fără să ne cunoaștem,<br />
Că ne-am ținut de mână fără mâini,<br />
Că ne-am întâlnit fără să pășim,<br />
Că ne-am văzut fără să ne privim,<br />
Că ne-am visat fără amintiri,<br />
Că ne-am sărutat fără îmbrățișări și fără buze,<br />
Că am trăit înainte de a ne naște<br />
și după ce am murit, fără să știm.<br />
204
Prăpastia de ploaie<br />
Mi-i frică de ploaie<br />
când vrea să-mi şteargă urmele tale.<br />
Te-aş mai găsi oare?<br />
Să te caut atunci prin însăşi căutarea<br />
din care toate izvoarele cerului curg ?<br />
Nu urăsc ploaia dar nici n-o laud.<br />
De-atâtea ori plouând,<br />
niciodată nu m-ai văzut plângând.<br />
Cum îmi vei recunoaşte atunci lacrima<br />
Dintre toate câte încă nu au căzut?<br />
Ce-ar fi dacă am învăța ploaia<br />
Să cadă după preferința noastră,<br />
Amândoi să o strângem în brațe<br />
ca pe un prunc.<br />
Şi să nu avem frică<br />
Precum teamă de moarte îi este iubirii uitate,<br />
Asemeni cascadei fără de apă<br />
ce-şi mai coboară înălțimile<br />
chiar şi atunci când ploaia e mai înceată.<br />
Ce-ar fi dacă tu ai fi ploaia mea?<br />
Să mă joc cu tine şi să uit<br />
Că cineva dintre noi<br />
Va cădea primul.<br />
205
Zbuciumul tăcerii<br />
Cui o să-i pese de mine<br />
Când n-am să mai iubesc<br />
Și cuvintele se vor răzbuna<br />
Și vor arunca peste mâna mea<br />
blestemele muzei?<br />
Cui o să-i pese de mine<br />
Când iubind un copac<br />
Nu voi mai putea distinge<br />
Între rădăcină și vena timpului<br />
strecurată sub pielea pământului<br />
ca un ac rătăcit în țesuturi de cuvinte?<br />
Tu, pământule,<br />
Despre care se spune c-ai avea<br />
sufletul timpului îndrăgostit!<br />
Tu, pământule,<br />
care ne uiți mereu amintindu-ne<br />
pe fiecare<br />
în umbra acelor de ceasornic;<br />
O să-ți mai pese de mine<br />
Când din tine, prin tine,<br />
Voi îmbrățișa cu țărânele tale<br />
Copacul pe care-l iubesc?<br />
Cui o să-i pese de mine<br />
Când eu voi fi ramurile acestea,<br />
Pe lângă care mulți vor trece atent<br />
Și numai tu vei auzi foșnetul lor.<br />
206
Fotograful de umbre<br />
Cum eternitatea își aduce aminte de noi<br />
La fiecare zâmbet pe care ni-l dăruim,<br />
Cu umbrele noastre amestecate una în alta<br />
Vreau să pășesc în urma pașilor tăi...<br />
Să simt cum sufletul tău trăiește-n al meu.<br />
Cum drumurile toate s-au unit pentru noi<br />
Până și raza de soare ce trebuia să ajungă pe Marte<br />
S-a întors îndărăt.<br />
Înțelege-vei tu oare că-ntreg universul e al meu și al tău?<br />
....<br />
Dragostea noastră: un fotograf de umbre ce caută-n stele<br />
Umbra lui Dumnezeu.<br />
207
Timpul și vocea lui<br />
Zilele –<br />
Întrebările destinului<br />
pe care le aud coborând<br />
pe cărările rădăcinilor din pământ.<br />
Cât de dureros trec prin inimă.<br />
Simt carnea lumii<br />
Cum crește lipită de osul meu.<br />
Ce pădure înverzită se-nalță în vene!<br />
Oare mâinile, mâinile<br />
Nu sunt ramurile copacului<br />
Pe care crește zilnic fructul interzis?<br />
Vocea timpului,<br />
Are chipul omului de care ne îndrăgostim.<br />
208
ROMÂNIA<br />
Constantin<br />
Romulus Preda<br />
Constantin Romulus Preda s-a născut la 8 martie 1990, în municipiul Craiova,<br />
județul Dolj. Este polițist în cadrul Inspectoratului de Poliție Județean Dolj, fiind<br />
licențiat în Drept și Științe Politice și absolvent al Școlii de Agenți de Poliție „Vasile<br />
Lascăr” Câmpina.<br />
I s-a decernat premiul de debut al Festivalului Internațional „Mihai Eminescu”<br />
(ediția I, septembrie 2013), fiind remarcat de Justo Jorge Padron, unul dintre poeții<br />
importanți participanți la prima ediție a Congresului Mondial de Poezie de la Craiova.<br />
Despre poezia sa s-au exprimat, printre alții, și Nicolae Panea, Ovidiu<br />
Ghidirmic, Vasile Morar, Florea Miu, Mihai Firică, Aurelian Titu Dumitrescu, Alice<br />
Năstase Buciuta, Ștefan Mitroi, Ion Deaconescu, Jean Bailesteanu, Marian Barbu,<br />
Tudor Nedelcea, Mircea Pospai, Ioan Vasiu, Cezar Avram, Ciprian Chirvasiu, Costel<br />
Stancu, Lidia Obeadă, Lena Mitroi, Magda Mirea, Laura Pumnea.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Mii de baionete îmi decorează inima (2013)<br />
Iubirea noastră înflorește dincolo de stele (2013)<br />
Cap sau pajură, sabie sau inel de logodnă (2015)<br />
Martirul Garoafei (2015)<br />
209
pentru că suntem singurii oameni<br />
cu inimile răsucite<br />
ține-ți respirația până se sparg norii<br />
umbrele noastre se vor răsuci dintr-o inimă în alta<br />
pentru că suntem singurii oameni cu inimile răsucite<br />
la miezul nopții luna va mirosi a gutuie<br />
gura mea flămândă îți va mușca pântecul<br />
în timp ce liliacul va înflori de frica unei eventuale morți mov<br />
cele mai profunde iubiri sunt acelea cu inimile răsucite<br />
acelea în care te arunci în gol în sinea ta<br />
și te trezești în spatele ochilor care ți-au răsucit teama de moarte<br />
doar de acolo poți privi lumea prin gaura cheii<br />
doar de acolo poți demonstra cu argumente că zborul e doar o iluzie<br />
că dumnezeu te iartă<br />
doar dacă păcătuiești uitându-te fix în ochii lui<br />
ține-ți respirația până se sparg norii<br />
inima mea se va răsuci în jurul inimii tale<br />
iar inima ta îmi va răsuci din nou teama de moarte<br />
luna miroase a gutuie<br />
liliacul înflorește în sinea lui<br />
și noi ne aruncăm în gol<br />
răsucind timpul<br />
210
ugă<br />
îmi voi aştepta moartea în mahalaua<br />
în care fanfara cântă o singură dată<br />
îi voi întinde o capcană din săruturi reci<br />
chiar la umbra mesteacănului cu rădăcini de oase<br />
o voi hăitui fără să-mi dau seama<br />
că acum îi port frumuseţea la rever<br />
de când mă ştiu mi-am cucerit morţile<br />
le-am dezbrăcat de întuneric<br />
şi le-am purtat frumuseţea la rever<br />
cândva o să mă las şi eu cucerit de-o moarte<br />
care să-mi poarte frumuseţea la rever<br />
211
schiţă<br />
mai scriu din când în când cu litere verzi piese de teatru<br />
în care sunt actorul principal<br />
rolurile le schimb doar iarna<br />
când bufniţele cuceresc cimitire întregi<br />
mai zidesc din când în când câte un gând<br />
la marginea unei iluzii fără chip<br />
piesele de teatru mi le scriu uneori<br />
ca pe nişte sentinţe<br />
prin care condamn la jumătate de moarte<br />
trandafirul ce-mi creşte pe eşafod<br />
cele mai frumoase roluri nu le-am jucat niciodată<br />
am tot aşteptat iernile în care spaima<br />
mi se vede doar în oglindă<br />
ce fericire<br />
să aştepţi roluri care nu vor veni niciodată<br />
212
sunt păcătos<br />
sunt păcătos pentru că niciodată nu-mi aştept sfârşitul<br />
sunt păcătos că-mi scriu versurile doar pe icoane<br />
că îmi scriu numele cu majuscule<br />
că m-am născut într-o zi ce nu se trece-n calendare<br />
sunt păcătos pentru că ştiu secretul nastasiei filippovna<br />
că îmi îmbrac hainele pe dos<br />
că mai iubesc câteodată miresele zeilor<br />
cărţile nu mi le scriu ca alţii<br />
mi le scriu de la sfârşit<br />
să-mi fie mai uşor să le încep<br />
sunt păcătos am principiile mele<br />
mă rog la dumnezeu doar atunci când sunt fericit<br />
protestez în faţa realităţii ce-mi zgârie privirea<br />
am propriul meu imperiu ce se sprijină pe-o geană de copil<br />
sunt păcătos pentru că admir călăii ce-şi scriu jurnalele<br />
cu zâmbetele furate de pe chipul victimelor<br />
sunt păcătos asta mi-e firea<br />
n-am nici moarte n-am nici viaţă<br />
am doar păcatul ce-mi scrie numele cu majuscule<br />
213
ROMÂNIA<br />
Aurel Rău<br />
Poet, prozator, traducător și eseist din România.<br />
S-a născut la 7 noiembrie 1930, la Josenii Bârgăului, județul Bistrița-Năsăud.<br />
După terminarea Facultății de Filologie din Cluj (1953), lucrează ca redactor<br />
la revista „Almanahul Literar” (unde a colaborat din primul an de studenție), iar din<br />
1959 este redactor-șef (revista se va numi „Steaua” din 1954).<br />
A tradus din Saint-John Perse, Machado, Giorgos Seferis, Konstantinos<br />
Kavafis etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Mesteacănul (1953)<br />
Focurile sacre, București (1957)<br />
La marginea deșertului Gobi, București (1960)<br />
Unde apele vorbesc cu pământul, București (1961)<br />
Turn cu ceas (1971)<br />
False proze (1972)<br />
Cuvinte deasupra vămii (1976)<br />
Grecia - călătorie incompletă (1978)<br />
Flori din cuvinte (1980)<br />
Versuri, Colecția “Poeți români contemporani” (1982)<br />
Mișcare de revoluție (1985)<br />
Ritualuri (1987)<br />
Gutui japonez (1996)<br />
Seară cu versuri în lectura autorilor (1997)<br />
Piatra scrisă (2002)<br />
Lucruri și stele (2003)<br />
Tesoros (2005)<br />
215
Amurg la Stralsund<br />
Faţadele-n cer ca violoncele<br />
primesc cifrul vântului.<br />
Ha ha, spune Baltica, ha!<br />
Ei da! spun cocoşii turlelor.<br />
Şi soarele, scripete-nţepenit,<br />
ridică la el Pământul.<br />
Cu gheare îl zgârâie, urcând, valurile,<br />
cu lupinguri, runic, lebăda.<br />
Şi omul e singur cu Dumnezeu<br />
care pune căluş, pe rând,<br />
la bolţi şi ogive şi pe sub strune.<br />
Şi moarte e vremea, gând.<br />
216
Dans cu măşti<br />
De fapt, iubeam, uram.<br />
Mă poţi întinde pe roată, eu te privesc<br />
drept în faţă, fiu al femeii.<br />
Sînt portocale în geamuri şi sori în geamuri<br />
sînt stele-n geamuri şi luni în ramuri<br />
şi ce-i dacă, vezi doar, îmbătrânim,<br />
ne julim, ne ciupim,<br />
ne tutuim. Am o fată de măritat.<br />
Am o aftă de vindecat.<br />
Printr-o tumbă. Decât să te vinzi pe-un os,<br />
mai bine-n draci pân-la os.<br />
Mai bine criţă şi-n panglici şi-n obrăzar,<br />
mai bine-n doi prin mărar.<br />
Sînt portocale în geamuri şi luni în geamuri<br />
sînt stele-n geamuri şi sori în ramuri.<br />
De fapt, iubeam, uram.<br />
Mă poţi întinde pe roată, eu te privesc<br />
drept în ţaţă, fiu al femeii.<br />
217
Natură statică<br />
Ne-am rugat şi-am muncit.<br />
Ne-am rugat şi-am muncit şi ne-am luptat.<br />
Şi n-am avut timp de jocuri.<br />
În chip de săgeţi pedepsitoare<br />
ne-au fost cuvintele, întoarse-n copilărie.<br />
Şi de păsări măiastre lăncile.<br />
Ne-am luptat şi-am trăit.<br />
Lângă marile-mpărăţii întotdeauna.<br />
Şi vorbim părinteasca limbă.<br />
218
Sunete<br />
Aurică, spuneau<br />
Aurele<br />
Aurel<br />
Aur<br />
Au<br />
Iar eu reuşisem<br />
ca un câine<br />
să fiu chiar aceste sunete<br />
Hau, făceam<br />
ja<br />
da, spuneam<br />
si, spuneam<br />
ne<br />
Nemaiştiind unde mi-i capul<br />
de parcă cine ştie ce mare lucru<br />
mi-ar fi dat<br />
Rău<br />
rău destul<br />
destul de rău numai cu atât să te<br />
mulţumeşti<br />
Pe pământ<br />
219
Cartea cu semn de carte<br />
O carte-a căzut din raft<br />
Eram pe scară, n-o mai puteam opri<br />
Reuşisem chiar s-o ating dar îmi scapă iar<br />
Cădea c-un fel de sadism<br />
Fusese una din marile-mi iubiri<br />
Ajunsă jos zăcea ruptă, un măcel<br />
S-a hăcuit ca un samurai<br />
220
SPANIA<br />
José Ramón<br />
Ripoll<br />
José Ramón Ripoll s-a născut în anul 1952 în Cádiz, Spania.<br />
Este scriitor, muzicolog şi jurnalist, director al fundaţiei sale şi al revistei de<br />
poezie RevistAtlántica specializată în literatură ibero-americană şi internaţională.<br />
A primit, printre alte merite, Premiul Guernica în 1979; Premiul Villa de Rota<br />
(1980); Sprijin pentru Creaţia Literară al Ministerului de Cultură (1986); Premiul<br />
pentru poezie Rey Juan Carlos I (1983); Premiul Tiflos (1999) şi Premiul Internaţional<br />
pentru poezie al Fundaţiei Loewe, pentru cartea sa: Graiul celorlalţi (2016). De<br />
asemenea, a publicat mai multe eseuri şi monografii literare şi muzicale (“Variaţiile<br />
unui cuvânt: poezia, muzica şi poemul”, “Cântecul apei”; “Beethoven versus Listz”;<br />
“Dimitri Schostakovich şi al său secol”, “Lumea pianistică a lui Chopin: pasiune şi<br />
poezie”, etc).<br />
A obţinut o bursă Fulbright în Statele Unite în 1984, ca membru al programului<br />
internaţional: „International Writing Program” al Universităţii din Iowa.<br />
A fost invitat, în calitate de conferenţiar, profesor și poet, la nenumărate<br />
universităţi şi festivaluri internaţionale.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
La Tauromaquia (1979);<br />
Sermón de la barbarie (1981);<br />
Fumul bărcilor (1983);<br />
Silabele ascunse (1991);<br />
Ceaţă şi graniţă (2000);<br />
Ziua de azi este o ceaţă (2002);<br />
Ravagiile războiului (2011);<br />
Piatra spartă (T2013)<br />
Graiul celorlalţi (<strong>2017</strong>).<br />
221
Ravagiile războiului<br />
Şi de atunci, casa s-a schimbat;<br />
Locul, spaţiul, pământul, toate s-au schimbat.<br />
Ba chiar şi aerul e altul,<br />
e asemeni unui abur ce inundă amintirile,<br />
asemeni unei flăcări ce reînvie memoria.<br />
Totul e diferit acum în casa aceea,<br />
de la ultima scăpărare<br />
ce a aprins de-odată camera<br />
unde moartea îşi face veacul şi azi;<br />
ea impune legea,<br />
schimbă ordinea lucrurilor,<br />
precum un cântec etern<br />
intonat pe buzele celor ce nu ştiu grăi.<br />
Glonţul ăla a trecut prin geamul prin care,<br />
un copil privea lumea şi o analiza<br />
ca pe grădina proprie-i conştiinţe.<br />
Acel sunet repetat era ecoul lui Abel<br />
care dintr-o carte veche<br />
suna tot mai încet spre zorii zilei<br />
de la bocetul bărbaţilor.<br />
De atunci casa a devenit alta,<br />
una pe care un obuz o poate dărâma în orice război,<br />
una pe care un atac o distruge complet<br />
şi pe care un excavator o demolează.<br />
222
Pata roşie<br />
După-amiaza,<br />
pata roşiatică pe care Soarele o lasă<br />
între cer şi mare<br />
ne trimite cu gândul la un susurat perseverent.<br />
Ascultă, nu adierea vântului,<br />
nici valurile ce se izbesc de linia imaginară<br />
ce desparte orizontul,<br />
ci pocnetul continuu al tăcerii<br />
care mai presus de propria-i insistenţă<br />
te dezminte şi constrânge în al său pustiu<br />
interogatoriul dureros al fricii,<br />
aruncându-se în gol.<br />
Ascultă-ţi răsuflarea<br />
ca pe un ecou îndepărtat ce nu se mai aude.<br />
Ascultă această rugăciune ce intonează<br />
claritatea confuză a fiecărei după-amiezi<br />
când amurgul scrie iarăşi despre tine.<br />
223
Scarabeul<br />
Trasează un drum printre dune,<br />
nu ştie încotro se îndreaptă,<br />
sau poate doar se preface că<br />
nu ştie de ce există sub Soare,<br />
desenând o schiţă a vieţii ce curge,<br />
se şerpuieşte şi apoi se întoarce de unde a pornit<br />
insistând să mai plece o dată.<br />
Scrie cu răbdare iar pasu-i<br />
lasă urme pe nisipul<br />
pe care vântul îl tot şterge.<br />
Ca urma ştearsă a unui drum fără sens,<br />
sau aproape de tine,<br />
el există fără să se lasă descoperit.<br />
224
Graiul celorlalţi<br />
E-n voia acestui grai ruginit de ani<br />
ce în vis îmi şopteşte cântecul nopţii,<br />
să nu mă părăsească nicicând,<br />
nici să mă vândă altui grai<br />
motivând că asta-i viaţa.<br />
Fie ca marea întunecată să păstreze<br />
în răsuflul meu umed<br />
vechiul atrium al furtunii<br />
unde au naufragiat cuvintele<br />
ce nu vor fi rostite nicicând.<br />
Fie ca vântul rătăcitor<br />
să nu le dea forma altui corp<br />
nici altă voce care să mă îngâne,<br />
nici care să mă reprezinte<br />
mai presus de umbra astei grote<br />
în care trăiesc lipsit de un nume,<br />
de-o casă şi de materie.<br />
Fie ca verbul lumii să fie ecoul<br />
tăcerii fără de sfârşit ce îmbină<br />
nesiguranţa şi destinul,<br />
reverberaţia unui filament<br />
ce răsună în tăcere la fel ca în zgomot,<br />
Înţepătura adâncă<br />
a unei lăute ce asistă cântecul nopţii.<br />
Cu toate astea înfrunt eu un alt grai:<br />
graiul celorlalţi.<br />
225
Casa pustiită<br />
Nu locuieşte nimeni sub acoperişul acestei case pustii,<br />
Nici murmurul cuvintelor<br />
ce-au izvorât din complicitatea<br />
fricii şi a nopţii<br />
nu mai răsună.<br />
Nu se mai simte nici parfumul trandafirilor<br />
ce se perindau prin aer<br />
invitându-mă la un somn otrăvit<br />
de veninul proprie-i flori.<br />
Nici înţepătura monotonă<br />
a nopţii şi a fricii în inima mea,<br />
ce nu mai bate acum.<br />
Unde-i vocea aceea intrusă<br />
ce mă chema ca printr-un fulger<br />
dintr-un colţ gol?<br />
Nu-i vibrează filamentul<br />
nici în amintirea eco-ului său?<br />
Cine aclamă în tăcere cuvintele<br />
pentru a astupa cu ele gaura morţii?<br />
Cine e moarte sau cuvânt<br />
în casa asta pustiită?<br />
Mă îngrop în penumbra camerelor<br />
în timp ce măsor pustiul,<br />
vrând să pipăi materia,<br />
să ating carnea,<br />
un chip învechit,<br />
un semnal care să-mi confirme<br />
că a existat ceva printre ruinele amintirii.<br />
226
Doar un spaţiu orfan mă învăluie<br />
ca o scobitură în propria-mi siluetă;<br />
zăpadă risipită printre degete:<br />
memoria mi-e<br />
pustiită<br />
la fel ca şi casa.<br />
227
CIPRU<br />
Beste Sakalli<br />
Beste Sakalli este printre poeții ciprioți turci ce și-a făcut cunoscută poezia<br />
pe tot globul. La începutul carierei sale de scriitor aceasta a fost și prezentatoarea<br />
unei emisiuni televizate ce purta același nume ca și cel al carții sale Papatya Seferleri<br />
(Expedițiile Margaretei). Sakalli a înființat și coordonat proiectul International Poems<br />
Meeting în Cipru, la care au luat parte oameni din toate cele patru colțuri ale lumii.<br />
Ea a organizat și coordonat acest proiect patru ani.<br />
A absolvit Universitatea Middlesex, ulterior a susținut un doctorat privind cu<br />
cercetările ei asupra legăturilor antreprenoriale și educatie.<br />
A fost recompensată cu importante premii: Vektor Science susține Asociația<br />
Tinerilor Scriitori: Premiul pentru literatură (2006), Lumea Asociației Tinerilor Scriitori<br />
Turci - Premiul Lumea Turcă (2008).<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Adâncul (2013)<br />
Ilegal (2008)<br />
Un moment cu tine (2006)<br />
Iubind cu încăpățânare (2003)<br />
Zăpada arde (2002)<br />
Expedițiile Margaretei (2001)<br />
Albastrul ce Miroase a Pace (2000)<br />
229
Lasă-l pe tata să creadă că sunt<br />
fericită<br />
Nu spune că despărțirea mă face să plâng,<br />
Ascunde-o în micul oraș al inimii mele.<br />
Poemele nu păstrează secrete<br />
Mă vezi cum sunt, dar nu vorbesc despre ele…<br />
Lasă-l pe tata să creadă că sunt fericită.<br />
Sunt neîndemânatică precum frunza împotriva vântului<br />
Ceea ce numești tu viață înca mă întreabă despre iubire.<br />
Toamna își pune amprenta pe amintirile mele de la distanță<br />
O burniță târzie îmi mângâie pieptul gol<br />
Leagănul își ascunde fața de mine,<br />
Dar nu vorbesc despre asta...<br />
Lasă-l pe tata să creadă că sunt fericită.<br />
Nu i-am crezut poveștile, dar l-am lăsat să creadă că am făcut-o<br />
Eram rănită în acea zi, dar l-am lăsat să creadă ca nu sunt,<br />
L-am lăsat să creadă ca mereu am fost așa înaltă,<br />
L-am mințit.<br />
Lasă-l pe tata să creadă că sunt fericită.<br />
230
Ochii tăi<br />
N-am să dorm ca să-ți împiedic ochii să cadă de pe perna mea<br />
Nici visele mele,<br />
Nici genele mele nu trebuie să intervină<br />
Vreau ca ochii tăi să stea acolo unde cad, precum ploaia.<br />
Pleoapele mele sunt închise strâns noaptea<br />
Ușile mele se zăvorăsc<br />
Mi-e teamă că vântul nerușinat va sulfa tare<br />
Și ochii tăi vor cădea de pe perna mea,<br />
Mă îngrijorez.<br />
Draperiile mele sunt sigilate noaptea<br />
Arunc pietre în lumina neagră a străzii<br />
Alerg pisicile care se furișează<br />
Pe lângă ferestre<br />
Nici măcar un strop de lumină nu cutreieră,<br />
Nici măcar un strop de viață nu există,<br />
Ai crede că este un cartier surd,<br />
Ai crede că este un sat jefuit,<br />
Îți ascund ochii până unde ochii mei pot vedea.<br />
Un trandafir se ofilește fără ca eu să știu<br />
Poemul ingrat care îmi amintește fiecare detaliu al feței tale.<br />
O stea cade<br />
Fără ca ea să știe durerea pe care o creează<br />
Nu îmi doresc să dorm,<br />
N-am să dorm, iubirea mea,<br />
Ca ochii tăi<br />
Să nu cadă de pe perna mea.<br />
231
Uită-mă în Karpaz<br />
Vântule,<br />
Uită-mă,<br />
Uită-mă în Karpaz,<br />
Pe buzele unei margarete care este blocată pe „iubește-mă“<br />
Și lasă-mă împrăștiată ca o rodie în urma unui val nesfârșit.<br />
În infuzia poveștilor mele<br />
Sunt decorată cu aripile unei păsări fără nume<br />
Evadez precum o zi la apus,<br />
Uită-mă.<br />
Vântule,<br />
O lună de august legată de parul meu s-a fixat cu mine aici<br />
Ca și cum ochii poemelor pe care le-am citit<br />
Au preluat aceste meleaguri<br />
Și mi-au atins sufletul,<br />
Să nu binevoiești să vii să mă iei.<br />
Vântule,<br />
Uită-mă în Karpaz<br />
Închide cărțile,<br />
Trântește ușile<br />
Oprește alarmele ceasurilor<br />
Oprește proza mea incompletă<br />
Și aruncă-mi stiloul la fiecare margine a hârtiei<br />
Nu poți să scrii pe întinsul mării, nu-i așa ?<br />
Spune-i acelui oraș să mă șteargă de pe carte<br />
Și numai pescarii să întrebe de mine,<br />
232
Lasă pescarușii să cânte odată cu mine<br />
Lasă farul să facă un loc pentru mine în inima mării<br />
Rămân pe loc,<br />
Aceia pe care vreau să-i uit și aceia pe care nu îi mai iubesc<br />
Sunt la fel de departe precum ziua de ieri<br />
Sunt într-o țară frumoasă, dincolo de munți, unde sarea reaprinde<br />
memoria pielii mele.<br />
Vântule,<br />
Uită-mă și fă-mă să uit,<br />
Golește-mă într-un cântec al mării,<br />
Suflă-mă și lasă-mă în Karpaz.<br />
233
Iubește-mă precum marea<br />
Nu îți cer nimic dificil.<br />
Oh, scumpul meu, dar de ce concepi<br />
Doar contrariul tuturor lucrurilor ?<br />
Tu, sub forma respirației cu miros de spumă al acestei insule,<br />
Sub forma copilului ei cu ochii de un albastru pătrunzător,<br />
Sub forma privirii ei cu miros de stele de mare,<br />
Ai înțelege ce vreau să zic și ai iubi această inimă<br />
Ca pe mare, știu.<br />
Iubitule, iubește-mă ca pe mare dacă o să mă iubești,<br />
În timp ce stăm pe malul tău, de exemplu, retrage-te abrupt.<br />
Arată-mi interiorul tău, cochiliile tale,<br />
Frici acoperite de licheni ce cresc înăuntrul tău...<br />
Așa că rămai un timp.<br />
Apoi vino și ascunde-te în abisul întunecat al apei.<br />
Fă-ți țărmurile să fie ale mele astfel încât<br />
Să fug acolo când sunt tristă,<br />
Să ajung acolo când sunt fericită,<br />
Găsesc acolo săruri calmante pentru durerile mele.<br />
Când speranțele mele ajung departe, o să le înlocuiesc cu altele noi.<br />
Nu am altundeva unde să mă duc,<br />
O să mă multiplic în fața ta.<br />
Departe de tot ce am abandonat,<br />
Și ca un fluierat ce se împrăștie fără frică în noapte,<br />
Cu atâta plăcere, ca a propriei persoane,<br />
Cu atâta entuziasm fervent care îi aparține vieții,<br />
Ca florile ce se îndreaptă spre soare,<br />
Eu mă îndrept spre iubire.<br />
234
O să-mi permiți să fiu ca un copil dacă mă iubești precum marea,<br />
Să construiesc și să ruinez castele de nisip,<br />
O să-mi permiți să le apas cu mândrie lipsită de sens.<br />
O să îmi permiți să scriu numele noastre pe malul mării,<br />
Ca ulterior să desenez o inimă strălucitoare între ele,<br />
Și să trag o săgeată prin mijlocul ei.<br />
O să micșorez iubirea atât de mult și atât de copilăresc<br />
Încât tu va trebui să mă iubești așa tot timpul,<br />
Să mă privești crescând, acoperindu-mi greșelile,<br />
Cu toată puterea îmbrățișării unei mari iubiri,<br />
Cu un zâmbet când arunc nisip in inima ta,<br />
Tu mă vei iubi.<br />
Respirația ta va avea acel miros pe care nimeni nu îl are<br />
Narcisele se vor îndoi, fața ta va iradia petunii.<br />
Respirația ta va avea acel timbru pe care nicio floare nu îl are,<br />
Care găzduiește o dimineață curată,<br />
Care găsește viață pe solul acestei insule,<br />
Care îmi sare în gând înaintea ta.<br />
Acel ceva care mă aduce înaintea ta.<br />
O să vin la tine, fără griji și fără limite<br />
Cu capul înainte și confuz<br />
Uitând totul, fără alt motiv…<br />
Doar pentru că tu mă vei iubi precum marea.<br />
Doar pentru că perspectiva iubirii este mult mai frumoasă decât a<br />
mării.<br />
Am să îți ating meleagurile<br />
Ca o briză a dimineții,<br />
La fel ca prima rază a răsăritului care nu are unde altundeva să se ducă.<br />
235
Ceasul viclean<br />
Ceasul viclean a fost azvârlit ca un gunoi.<br />
Nisipurile vremii au zburat<br />
În semințele unui pepene,<br />
Prospectul siropului de tuse cu o dată de expirare rămasă în trecut,<br />
Și oasele unui pește sărat.<br />
Un ceas vechi.<br />
Pe tapetul din hol<br />
Într-o casă veche<br />
Veghind acea casă antică<br />
Stând acolo zile întregi.<br />
Nici nu vedea, nici orb nu era.<br />
Nici nu auzea, nici surd nu era.<br />
Nici nu trăia, nici viu nu era.<br />
Realitatea lui nu era încă dovedită.<br />
A fost doar azvârlit ca un gunoi.<br />
În spatele unei mașini de gunoi,<br />
Alături de un convoi al fantomelor timpului.<br />
Răsuflarea serii,<br />
A fost târâtă în spuma râurilor,<br />
S-a împrăștiat.<br />
Sticla a lovit nisipurile,<br />
Nisipurile au lovit deșerturile.<br />
Proprietarul lui a decis:<br />
Acest ceas e acum mort, a spus ea.<br />
Peretele, poate că pentru a mia oară a repetat<br />
Acea tăcere ciudată<br />
Care se trage din limba bunurilor.<br />
236
Și mașina de gunoi a mers mai departe.<br />
Ceasul nu a mai simțit.<br />
Cum ceasul vechi nu era decât<br />
Urletul unui pui de lup care a căzut din vizuină,<br />
A fost azvârlit ca un gunoi cu ticăitul lui antic;<br />
Pentru că tot mințea de fiecare dată când proprietarul lui întreba,<br />
Spunând că timpul nu a trecut.<br />
237
MACEDONIA<br />
Ivan<br />
Shopov<br />
Ivan Shopov s-a născut în 1987 la Skopje, Republica Macedonia.<br />
A absolvit Literatura Comparată la Facultatea de Filologie „Blaže Koneski“,<br />
din Skopje.<br />
A publicat povești și poezii în mai multe reviste și publicații din Macedonia și<br />
din regiunea balcanică. În 2010, pentru cartea de povești scurte Alfabet si înregistrări<br />
rătăcite, editura Templum îi acorda premiul Novite pentru cea mai bună carte de<br />
debut în proză. În 2012 a publicat o carte proză poetică Burtica anului - poem cu<br />
grăsime. În <strong>2017</strong> a tipărit volumul 091 - antivederi din Skopje.<br />
Poezile și povestirile lui sunt traduse în limba sârbă, croată, slovenă, bulgară,<br />
cehă, engleză și germană.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Alfabet si înregistrări rătăcite (2010)<br />
Burtica anului - poem cu grăsime (2012)<br />
091 - antivederi din Skopje (<strong>2017</strong>)<br />
239
Existențe<br />
Există momente care nu sunt momente<br />
În ele sunt spectator al existenței mele<br />
și deloc nu sunt afectat de punctele cardinale ale lumii<br />
Unii pași mi-i scrie foaia de parcurs a gândurilor<br />
suveran călcând busola sub picioare<br />
Prin buzunarele-mi rupte cad firimiturile vieții<br />
Trasez un drum de pe care nu mă voi intoarce<br />
La jocuri de copii am rupt și nasturii cămășii<br />
Matur fiind am observat:<br />
Pernuța cu ace de cusut are formă de inimă<br />
Există cunoștințe care nu sunt cunoștințe<br />
Pământul se rotește în jurul Soarelui<br />
(și nu invers!)<br />
Disputa a fost încheiată de mult<br />
dar axa în continuare este imaginară<br />
Ziua iubirii este o sărbătoare a calendarului<br />
dar sărbătoarea este o zi lucratoare pentru cersetori<br />
(în palme le dorm visele neîmplinite<br />
și amintirile unor atingeri cu îngețate furate)<br />
Există eternități temporare înscrise în cântec<br />
și există o viață care este moarte:<br />
Tușesc ultima particulă de praf<br />
Ihalată la locul de joacă pentru copii<br />
240
***<br />
Te îndepărtezi precum un bandit<br />
care vânează soarele cu lasoul<br />
și umbra-mi care cade devine mai mare decât mine,<br />
decât tine,<br />
mai lungă decât toate străduțele ascunse știute de noi.<br />
Vântul trece prin părul tău<br />
și aduce miros de gume de amestecat colorate din copilarie.<br />
Autoritățile orașului au înlăturat băncile noastre drage<br />
în timp ce noi ne studiăm ca liceeni<br />
care învăță lectiile în autobuz.<br />
Îmi pun adidașii invers<br />
încercând să te întâlnesc. Totul rămâne la fel.<br />
Copacii din livadă sunt înșirați ca soldații<br />
și numai prezența noastră poate să perturbe ordinea.<br />
Uită-te la masă: sticlele pline sunt mai triste decât cele goale.<br />
Uită-te la cer: un dragon de hârtie colorat<br />
decolează doar când suspinăm împreună.<br />
241
Nori-școli<br />
(După fotografia lui Robert Atanasovski)<br />
eliberați de legile fizicii<br />
plecăm la o plimbare spre cer<br />
pe lângă norii-școli<br />
în care sunt înterzise amintirile pământului<br />
iar manualele de istorie<br />
sunt atragatoare doar<br />
când ascund scrisori scrise de copii<br />
între paginile pline<br />
cu povești stupide<br />
pentru oamenii proști (în general bărbați)<br />
echipament obligatoriu:<br />
- fantazie<br />
- adidași număr greșit<br />
- curiozitate<br />
- lanternă (stricată)<br />
- pârâitoare pentru a distrage atenția zeilor geloși<br />
- ceasornic oprit<br />
La întoarcere<br />
nesiguri de ceea ce am vazut<br />
facem o analiză sistematică:<br />
greutate: 0<br />
înălțime: un centimetru mai mult decât marile povești<br />
vedere: mult îmbunătățită – pe lângă monumente, notam și oameni<br />
242
Renunță<br />
renunță la adresa de domiciliu<br />
la rutele deja stabilite<br />
la evadările atent organizate<br />
la întoarcerile și mai atent planificate<br />
ploaia care a uitat să-și facă anuntață prezența<br />
e o ocazie bună să ne comportăm ca după potop<br />
viața începe din nou<br />
liberă<br />
iar acest oraș este un alt oraș<br />
al cărui limbaj îl vom învăța<br />
doar dacă uităm propriul limbaj<br />
ham<br />
ham<br />
(După fotografia lui Tomislav Georgiev)<br />
243
Știri<br />
A salvat un furnicar de inundație<br />
Indrăgostire masivă la școală<br />
Arestat un pictor care a colorat cerul<br />
A comparat-o cu o boală incurabilă<br />
A hrănit o familie fără adăpost<br />
S-a mutat cu tot, cu gardul viu<br />
Cu striptease a despărțit câini care se sufocau<br />
A reparat acoperișul unei colivii de păsări<br />
Și-a găsit balena beată în puț<br />
A deschis primul planetariu în pălărie<br />
O fată a furat gândurile trifoiului<br />
Depășit recordul în curgere de lacrimi de bucurie<br />
Un copil și o rodie au devenit rude<br />
Un lup a fugit din acvariu<br />
Un om schimbat becul soarelui<br />
(Registru găsit în caietul unui poet<br />
care niciodată nu a devenit editor de știri)<br />
244
SPANIA<br />
Abél A.<br />
Murcia Soriano<br />
Poet, traducător, specialist în predarea spaniolei ca limbă străină şi fotograf.<br />
A absolvit facultatea de Litere, secţia Filologie Hispanică a Universităţii din<br />
Barcelona.<br />
În anii 80 a fost membru al Col.lectiu Literari de Vilanova i la Geltrú şi al<br />
consiliului editorial al revistei literare Celobert. A fost profesor de limbă spaniolă la<br />
Universităţile din Łódź şi Varşovia, la Universitatea Internaţională Menéndez Pelayo<br />
din Santander şi la Institutul Cervantes din Varşovia.<br />
Este autor al unor numeroase articole despre spaniolă ca limbă străină şi<br />
învăţarea ei.<br />
Printre traducerile sale de poezie din limba poloneză, se numără operele lui W.<br />
Szymborska, T. Różewicz, E. Lipska, R. Kapuściński, iar dintre traducerile de proză,<br />
operele lui S. Lem și O. Tokarczuk.<br />
Este membru al Juriului Premiului de Poezie Wisława Szymborska încă de la<br />
crearea acestuia, precum și cel al Festivalului internațional de literatură Czeslaw Milosz.<br />
Este membru onorific al Asociaţiei Scriitorilor polonezi. A fost laureat cu<br />
Insigna celei de-a XV-a Aniversări a Fundaţiei Iudaice din Cracovia şi cu Medalia de<br />
Argint pentru Meritul Cultural “Gloria Artis” oferită de Ministerul Culturii Polonez.<br />
A primit de asemenea Crucea de Ofiţer al Ordinului pentru Meritul Civil.<br />
Poezia sa a fost tradusă în poloneză, portugheză, lituaniană, italiană şi rusă.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Kilometrul 43 (2008)<br />
Încetişor (2009)<br />
Resturi personale (2012)<br />
Dezorientare instrumentală (2014)<br />
Triptic (2016)<br />
245
Bicicleta<br />
I.<br />
Să mergi pe bicicletă,<br />
visul unei copilării pe care abia dacă ţi-o aminteşti,<br />
un vis care se menţine în timp.<br />
Surpriza acelui dar<br />
acea lovitură violentă primită în piept,<br />
mândria noastră de stăpâni ce ne înceţoşează privirea,<br />
un nod în gât ce ne îngroapă cuvintele;<br />
Acum mă simt stăpânul timpului şi de spaţiului,<br />
iar de îndată ce ies pe porţile colegiului mă voi întoarce curând acasă.<br />
Libertatea fugea înlănţuită,<br />
iar lanţurile zgomotoase mişcau două roţi fără o ţintă:<br />
cartierul era regatul meu,<br />
bicicleta, calul pe care îl călăream în visele mele.<br />
Aşa se întâmplă cu regatele, al meu deja numai există.<br />
Calul meu se odihneşte în vreun cimitir,<br />
iar libertatea aia a prins conturul unui fus;<br />
acum două roţi silenţioase îmi torc soarta.<br />
246
II.<br />
Colecţionez cutii de alamă, de lemn,<br />
de piatră, de răşină, de bambus,<br />
din frunze de palmier, din cuţite de hârtie,<br />
de carton, de pânză, de plastic.<br />
Le umplu cu lucruri. Cu bilete la teatru, la cinema,<br />
cu cărţi de vizită ale restaurantelor, cu bilete de metrou,<br />
cu reclame, cu note indescifrabile pe care le-am scris chiar eu.<br />
cu numere de telefon, - fără nume,<br />
cum altfel nu putea fi,<br />
de telefoane, de adrese,<br />
coduri secrete ale unui necunoscut<br />
care scrie ca mine şi foloseşte chiar stiloul meu,<br />
cerneala mea maro,<br />
le umplu cu clipsuri, cu piuneze, facturi de taxi,<br />
bonuri de parcare, semne de carte<br />
care n-au văzut niciodată o carte şi nici nu vor vedea,<br />
cu pietre în forme ciudate,<br />
cu bucăţi de lemn, cu frunze uscate,<br />
cu flori uscate,<br />
cu monezi, cu bancnote<br />
ale ţărilor în care am fost,<br />
sunt pline cu tot ce cred că face parte din mine<br />
într-un fel,<br />
indiferent cât de neînţeles şi inexplicabil<br />
poate părea celorlalţi.<br />
La început,<br />
cutiile au un loc privilegiat,<br />
stau pe mese, pe rafturi,<br />
pe mobilă,<br />
dar încetul cu încetul se retrag de sub ochii mei<br />
şi odată cu ele, acea amintire a vieţii mele<br />
247
ce se află înăuntrul lor.<br />
Cu timpul, când dau de vreuna,<br />
la întâmplare,<br />
mă surprinde să găsesc<br />
înăuntrul ei<br />
urmele a ceea ce am fost.<br />
În acele momente<br />
nu pot să nu mă gândesc<br />
că sunt tare norocos<br />
că n-ai încăput niciodată<br />
într-una din cutiile mele.<br />
248
În privirea ta<br />
amurgul îşi face cuib<br />
din aştrii roşi<br />
III.<br />
Din aştrii roşi<br />
sunt făcute amiezile,<br />
zilele pocnesc<br />
Zilele pocnesc<br />
în cuiburile amiezilor<br />
ca un puţ fără fund.<br />
249
IV.<br />
Marea asta<br />
ne spală picioarele<br />
iar cerul albastru<br />
transformă venele<br />
care acum ne străbat<br />
ca nişte râuri ce se varsă în mare<br />
repetându-şi mantra,<br />
strigând continuu numele mării<br />
repetându-ţi ţie şi mie cu mine,<br />
apoi ţie şi mie în noi<br />
marea asta<br />
abia ne recunoaşte, abia ne cheamă<br />
şi ne goneşte<br />
şi aşa dă contur acestor cânturi<br />
care ne reprezintă<br />
căci suntem împreună<br />
pe plaja enormă<br />
Voi fi, vei fi, vom fi<br />
mai puţine pietre,<br />
puţin mai mult nisip<br />
şi un pic de apă<br />
şi după aceea nimic,<br />
poate un ecou<br />
sau nici măcar atât.<br />
250
Sunt multe zile<br />
în care am urcat aceleaşi scări<br />
să ajung acasă.<br />
V.<br />
este ritmul dezechilibrat al cimentului,<br />
el marchează urcarea către propriu-mi infern.<br />
Şi mirosul vieţii<br />
de dincolo de uşile închise<br />
ale unor fantasmagorici vecini.<br />
viaţa altora<br />
mereu miroase altfel<br />
şi aşa continui să mă adâncesc<br />
înconjurat de tot ce-i străin<br />
în singura cuşcă<br />
ce a rămas goală.<br />
ca prizonier al tău<br />
mă dăruiesc celei ce nu mai eşti<br />
şi te las să mă reţii<br />
doar temporar.<br />
251
ITALIA<br />
Andrea<br />
Tavernati<br />
S-a născut la Pavia în 1960 și locuiește în provincia Como. Licențiat în<br />
filologie medievală și umanistică, dar și în Paleografie și Arhivistică. Este profesor și<br />
autor de texte publicitare. A colaborat în Mexic cu organizația non-guvernamentală El<br />
hombre sobre la tierra, care se ocupă cu susținerea populației maya. În 2014 a publicat<br />
la editura EEBook cartea de poezie L’intima Essenza, calea haiku-urilor.<br />
În 2015 a publicat E Niente Indietro (Factory la casa dei Sogmatori), prima<br />
culegere de povestiri, și o a doua culegere de poezii, intitulată Tamburi (Gattomerlino,<br />
Roma).<br />
Unele povestiri și texte poetice au fost publicate în antologii și a fost premiat<br />
la diverse concursuri: G. Gozzano (primul clasificat pentru proză inedită). Este<br />
vice-președintele Casei Poeziei din Como și a participat la importante festivaluri<br />
internaționale de poezie.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
L’intima Essenza, calea haiku-urilor (2014)<br />
E Niente Indietro (2015)<br />
Tamburi (2015)<br />
253
Ochii<br />
…Dar tu<br />
arzi retinele<br />
fermecându-mă până la orbirea luminii<br />
din clipa-n care mi-ai aprins lumânarea<br />
și închpuindu-te am început să mă mistui…<br />
Vechea miopie am topit-o<br />
în răsfrăngerea ochilor tăi verzi precum torțele,<br />
în râsul<br />
unei<br />
clipiri<br />
de gene,<br />
fulger<br />
străbătându-mă<br />
o clipă iluminezi universul;<br />
Apoi să fie chiar și veșnica beznă.<br />
În ruina mea<br />
întipărit pentru totdeauna<br />
în afara mea însămi ivește-mă<br />
în oglinda cugetului<br />
limpede<br />
răsfrânt.<br />
254
Știma lacului<br />
Încălcând amânarea<br />
inutilelor așteptări<br />
un râvnit drum<br />
m-a sorbit spre valurile tale,<br />
știmă a lacului,<br />
spre molcomul susur<br />
pe care eleganța mișcării-l insuflă.<br />
O logică muzică lentă<br />
ce liniștește cugetele<br />
ca vechii marinari<br />
un destin anunțat<br />
de mare calmă.<br />
În sacadatul resac<br />
tutelat de luna ta ciclică<br />
i se-ncredințează bărcile<br />
fragile vânturilor oceanice,<br />
rumegă odgoanele,<br />
rod stâlpii-acostării.<br />
Al apelor tale clipocit<br />
potolește inofensive vâltori<br />
și-n fluxul apelor mă topesc<br />
și fără replica vreunui estuar<br />
mă scufund în lumea subacvatică<br />
cochilii<br />
alge<br />
prundișuri, gropi…<br />
Totul mi se scurge-nlăuntru.<br />
255
Pe malurile tale<br />
știmă a lacului,<br />
evocând<br />
glasul sării<br />
a celuilalt amplu sân<br />
primejdios - marea -<br />
tu îmi ești clepsidra<br />
ce ai în tine, răsturnată, pulberea mea.<br />
256
Tampico *<br />
De-a lungul acestui galop<br />
ne-ncetat de străzi păduroase<br />
precum legendare istorii<br />
transmise din gură-n gură<br />
se îmbibă de apă pe creangă<br />
între subite – asfințituri<br />
manevrate de spiriduși azteci.<br />
În noapte Golful<br />
scapără fulgere<br />
și alunecă molatic pe umbra lucioasă,<br />
se freacă de recifuri de ramuri, popoare<br />
și poate spirite rătăcitoare.<br />
Ici-colo mișună de soldați<br />
marginea negrului<br />
franjurată de freamăt:<br />
indios-tank și amfibi-pantofi-de sărbătoare<br />
surâzând mitraliază pe hârtie<br />
cu gentilă ardoare<br />
o improbabilă tipografie fără răspunsuri.<br />
Bănuiesc aici<br />
că nebunul e omul<br />
și domn jaguarul.<br />
Și-apoi o lagună a scufundatei Avalon<br />
îți irupe<br />
țepoasă de înotătoare spectrale<br />
carcase de prori ruginite<br />
ațâțate poate de un meandru distras<br />
o parodie de-ocean.<br />
257
Vadul e totuna cu debarcaderul de contrabandă<br />
roabe de gheață<br />
cuști de cocoși scheletici<br />
covoare de bere-coji-de-banane.<br />
Tampico: un incident al timpului<br />
unde vechituri se dau de-a rostogolul,<br />
cerșit, încăierări<br />
de viața și pe moarte cărnuri și zdrențe<br />
doborâți în mijlocul astmului<br />
se târăște din uliță-n uliță<br />
din cruce în cruce.<br />
Aici chiștocul cules de pe jos plasticul ars<br />
lemn zgâriat șanț înaintat<br />
ora-mpotmolită la bordul mâncat<br />
aerul de piatră streașina uleioasă<br />
îmbibă<br />
le desprinde de trupul vlăguit.<br />
Umiditatea o sudoare neomenească,<br />
omenescul o văpaie destrămată<br />
și indecența fluturele împiestrițat<br />
epifanie unde n-ar fi trebuit.<br />
Nu o lua la goană, ordonă,<br />
nu te zburătăci uituc<br />
dincolo de cataracta de scorie.<br />
Vânturătoarea-n tavan<br />
Încet stingându-se<br />
precaute panamale deasupra<br />
albi și calici<br />
cei dintâi tresărind<br />
în vântul ce caută el levante.<br />
258
Pe zăritele mări<br />
Pe zăritele mări<br />
se vâslește fără porturi.<br />
Albe balene<br />
spumegă întâmplător.<br />
Chipuri, gesturi și amănunte<br />
stupide plutind<br />
se-arată timpul<br />
de a pieri și-n zadar<br />
dă pe față răspunsuri.<br />
de tras la țărm:<br />
asemenea meduzei<br />
mocirla înaintează<br />
despre care știința<br />
-ADN indescifrabil –<br />
nu citește cuvântul.<br />
259
[Iluminează-te]<br />
Iluminează-te<br />
de-o parte se-ntinde<br />
o umbră lungă.<br />
În contra luminii<br />
unghiul mort lasă<br />
un înțeles absent.<br />
Iluminează-te,<br />
se tranmite căldura.<br />
Minime-nghițituri.<br />
Să fie răbdarea<br />
culegătoarea nuanțelor,<br />
soarele răsfrânt.<br />
260
UCRAINA<br />
Dmytro<br />
Tchystiak<br />
Poet, prozator, critic literar, ziarist, traducător, profesor la Universitatea “Taras<br />
Sevcenko” din Kiev. A tradus și a publicat numeroase cărți din literatura franceză,<br />
belgiană, muntenegreană, germană, macedoneană, elvețiană etc. Este membru al<br />
Uniunii Naționale a Scriitorilor din Ucraina, membru al Academiei Europene de<br />
Stiinte Arte și Litere din Paris, al Academiei de Stiințe ale Educației din Ucraina. Este<br />
laureat al Academiei Naționale de Știinte (2008), al Uniunii Naționale a Scriitorilor<br />
din Ucraina (2012, 2013), creația sa literară fiind încununată cu premii naționale<br />
și internaționale: Premiul Internațional “Swvloskyp” (2010), Premiul Federației din<br />
Wallonia-Bruxelles (2012); Premiul “Maica Tereza” (Kosovo, 2013), Premiul UNESCO<br />
“Alexandru cel Mare” (Grecia, 2014), Premiul “Sfântul Kiril și Metodiu” (Macedonia,<br />
2016); Premiul pentru Merite Științifice al Academiei de Științe din Ucraina (2016).<br />
Bibliogafie selectivă<br />
Contes et nouvelles (2008)<br />
Veyer inassouvi (2012)<br />
The overgarden<br />
Filizi i parritur (2013)<br />
Champs soir et matin (2013)<br />
Sea in the stone (2016)<br />
261
Livada sacră<br />
Vei păși în liniște aprinzând luminile serii<br />
În soarele nufăr ori în visul ce plânge,<br />
Regăsirea norilor scânteietori<br />
Pe țărmurile părăsite, învrăjbind<br />
Toate apele murdare,<br />
Când vinul e aici,<br />
Dar negrul, ah, negrul lemnului,<br />
Acest calciu plăpând,<br />
În care întârzie să se vadă<br />
Cercurile apelor revărsate<br />
Înspre aceste ploi ale viitorului.<br />
262
Se aud clopotele toamnei<br />
I<br />
Calci pe morminte<br />
Și freamătul aurit al livezii<br />
Îl simte si un mort-viu.<br />
Piatra tombală cu anul dispariției<br />
Te așteaptă<br />
Și toată viața nu-i decât un drum<br />
Către frunzele moarte.<br />
Treci printre morminte,<br />
Întotdeuna e un gol de spaime și jocuri<br />
Dar iată,din nou,<br />
În ochii tăi se pierde<br />
Aceea frescă de odinioară,<br />
De când copiii soarelui<br />
Traversau râurile cu miros de ambră.<br />
II<br />
Tu lași să apună soarele corbilor<br />
Și vocea zăpezilor,<br />
Cu toate că hotarele te lasă<br />
Să culegi freamătul paradisului,<br />
Iluminând umila ta trecere<br />
Înaintea adâncimilor.<br />
Lui Michael Otten<br />
263
Regăsire<br />
Picătura supremă iți va lumina noaptea<br />
Și toate orașele vor fi îndurerate,<br />
Când raze de lumină parfumată<br />
Îți va lumina chipul<br />
Și-n ochi, clipa regăsită.<br />
Livezile vor scânteia pierdute,<br />
Iar parfumurile iasomiei tale<br />
Mă vor copleși,<br />
În ciuda pâlniilor cântecului trist,<br />
Mâinile înflorite vor arunca piatra<br />
Și clipa regăsirii în ochii tăi.<br />
Se aud scâncete și cel dintâi freamăt<br />
Al zorilor,<br />
Când dimineața a venit pe nesimțite.<br />
264
Căderea serii<br />
Pletele ating mierea,<br />
Picăturile îți îmbujorează chipul<br />
Cade o ploaie de stele<br />
Și capela ta se întunecă,<br />
Atunci când ea se va cutremura<br />
Ca o aripă pe zeii amiezii,<br />
Tinerii ating mierea,<br />
Parfum de mere,<br />
Singuri împotriva serii<br />
Iarba este aproape,<br />
În ochii tăi obosiți<br />
Acest drum<br />
Se avântă către plecarea serii<br />
Ei tac încă,<br />
Lumina se împrăștie singură,<br />
Dar n-ai nicio lacrimă,<br />
Setea și spaima,<br />
Din nou te vor păcăli<br />
Către orizont, fără plecare.<br />
În acest cerc<br />
Se văd șerpi plângând,<br />
Pierduți în marea tulbure<br />
Să ne consolăm: Toți vor avea dreptul<br />
La brațele nopții<br />
La cheful fără vin.<br />
Lumina vine singură,,<br />
Tu vei reveni în alții<br />
Așteptând valurile ce se lovesc<br />
Chemând marea.<br />
265
Păsări<br />
Pentru N.N.<br />
Este steaua Anului Nou, dar fără an nou,<br />
Tu nu mai știi ca părul mi-a albit<br />
Și în zadar m-au chemat frații<br />
Cu ochii lor închiși.<br />
Totuși, aceasta livadă era iubită,<br />
Plină de culori puțin estompate,<br />
Cu acele plecări ale vieții<br />
Și tresăririle stinse.<br />
În noaptea rece, privighetoarea:<br />
Pe cine mângăie cântecul tău,<br />
Când steaua Anului Nou a căzut pe pământ,<br />
Precum o lacrimă .<br />
266
JAPONIA<br />
Taeko<br />
Uemura<br />
Taeko Uemura s-a născut în orașul Kyoto. Absolventă a Facultății de Litere de<br />
la Universitatea Konan. Este profesor de Literatură și Economie și director al Japan<br />
Universal Poets Association. Este membră a Pen Clubului din Japonia și a Kansai Poets<br />
Association. A participat la importante festivaluri internaționale de poezie: Serile de<br />
Poezie de la Struga, Europa in versi, Festivalul Internațional de Poezie de la Genova și<br />
Festivalul Internațional de Poezie din Kosovo.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
To a Vanishing Point (2012 )<br />
To a Serendipity Muse(2013)<br />
Duet of Wind<br />
Duet of Life<br />
Duet of Keys<br />
267
Nu ne-am născut<br />
pentru zile ca acestea<br />
Zile ca acestea nu ar trebui să mai existe în viața nimănui,<br />
Așa ceva<br />
Așa un gând<br />
Așa o zi n-ar trebui să se mai întâmple și de aceea<br />
Voi arunca adânc în râu tot ce am fost<br />
Tot ce-am trăit în viață,<br />
Întreaga rezervă de mine, o voi arunca<br />
Ca să mai pot râde din toată inima încă o dată<br />
Pentru viitorul nostru<br />
Voi arunca în râu tot ce am fost<br />
Viitorul va veni cu siguranță<br />
Îl voi face să vină prin perseverență tăcută<br />
Indiferent ce aș avea de oferit în schimb.<br />
268
Păr alb<br />
Să-ți smulg firele albe de păr?<br />
Nu mai sunt multe lucruri pe care le pot face pentru tine<br />
Altădată, zece fire smulse ar fi readus<br />
Acea prospețime strălucitoare pe fața ta<br />
Acum, chiar dacă smulg treizeci sau patruzeci de fire,<br />
Se schimbă prea puțin, dar timiditatea ta de băiețel revine<br />
Ești prea solid și prea mândru ca să te plângi de singurătate<br />
Prea neîncrezător ca să te plângi de inconveniente<br />
Prea liber în gândire ca să te plângi de neloialitate<br />
Oare firele albe răsar din aceeași rădăcină?<br />
Sau firele negre devin albe<br />
Din cauza discuțiilor despre viețile noastre care se apropie de sfârșit?<br />
Dacă aș scoate firele albe<br />
Ne-ar ajuta să scăpăm de gândurile negre?<br />
O să-ți smulg firele albe de păr<br />
Nu mai pot face prea multe pentru tine de-acum<br />
Chiar dacă nu te ajută<br />
Voi continua să o fac<br />
Între timp, o să uit că viața se termină<br />
269
Sufletul poetului<br />
Astăzi și mâine<br />
Voi merge oriunde<br />
În întreaga lume<br />
Ca să întâlnesc sufletele poeților<br />
Să intru în rezonanță cu ele<br />
Mai presus de diferența de limbă<br />
Ascult sufletele poeților<br />
Cu urechile<br />
Privesc fețele poeților<br />
Cu ochii mei<br />
Observ viața poeților<br />
Cu încântare<br />
Stilul lor de viață mă inspiră<br />
Cu elemente vii<br />
Ca să întâlnesc poeții<br />
Ce trăiesc solitari<br />
Plângându-și sufletul<br />
Neîmplinit<br />
Sau care nu a fost cuprins<br />
Prin orice alte mijloace<br />
Altele decât cuvintele<br />
Prin poezie<br />
Astfel încât să progreseze în viață<br />
Nu pot decât să rătăcesc în neștire<br />
270
Astăzi și în ziua următoare<br />
Voi pleca oriunde<br />
În întreaga lume<br />
Ca să descopăr locul<br />
Unde revin sufletele poeților<br />
271
Epocă<br />
Cum să transformi o epocă?<br />
În orice stadiu<br />
În așa fel<br />
Să subliniezi istoria care dispare<br />
Înainte ca oamenii să-și dea seama<br />
În așa fel<br />
Făcând prima mișcare<br />
Pe calea aceea<br />
Pe măsură ce<br />
Înaintezi în viață<br />
În acest fel<br />
Un “de ce” suspect<br />
Apare în minte<br />
Se repetă capcana lui Tucidide?<br />
Consecința istoriei omenirii<br />
Ne urmărește în acest fel<br />
Nemaivăzut?<br />
Când Déjà vu<br />
Se va ivi în acel fel<br />
Scena va fi<br />
Aproape gata<br />
Și acolo<br />
Deșertul larg se răspândește<br />
Bate un vânt amenințător<br />
Un lup urlă<br />
272
Praful acoperă epoca<br />
de ochii noștri<br />
Schimbând epoca!<br />
Cauza<br />
Suspiciunii “de ce”<br />
Devine clară în liniște<br />
La momenul potrivit<br />
Am renunțat<br />
Și-apoi din nou<br />
Suntem întrebați<br />
“De ce” doar<br />
Stăm așezați<br />
Ca să privim mișcarea?<br />
273
Corul Cicadelor<br />
Vara este rezervorul vieții<br />
Respirație și trup<br />
Răspund razelor de soare<br />
și își asumă căldura<br />
Când Furin se clatină<br />
Frunzele verzi încep să șușotească<br />
Cicadele anunță<br />
Sfârșitul vieții<br />
Cu un bâzâit<br />
Vara care pleacă<br />
Răsună până la anotimp<br />
Plângând<br />
Cicadele se tânguiesc<br />
Până în ultimul moment<br />
Până devin pielea care se desprinde<br />
Rătăcind aiurea<br />
Atât cât e posibil în această viață<br />
* Furin: Clopoțel de vânt japonez<br />
274
ROMÂNIA<br />
Geo<br />
Vasile<br />
Italienist, critic literar, prozator, poet. S-a Născut la Bucureşti, fiind licenţiat<br />
al Universităţii Bucureşti, Facultatea de filologie italiană şi română din București,<br />
cu o lucrare de diplomă despre poezia şi proza lui Cesare Pavese. Profesor de ţară<br />
(1967-1971), bibliotecar (1971-1990), redactor de pagină culturală la cotidianul<br />
“Dimineaţa” şi apoi la săptămânalul “Baricada” (1991-1996). Din 1994 este membru<br />
al Uniunii Scriitorilor din România. Colaborator al câtorva reviste literare importante<br />
din Bucureşti şi din ţară.<br />
Pentru vasta sa activitate literară a fost recompensat cu numeroase premii<br />
naționale și internaționale: Premiul pentru traducere din română în limbi străine (ASB,<br />
2000); Premiul pentru traduceri, “Zilele revistei Convorbiri literare”, 2009; Medalia<br />
oaşului Veneţia pentru promovarea relaţiilor culturale româno-italiene, Veneţia, 2009,<br />
decernată de Massimo Cacciari, primarul Cetăţii Dogilor, Premiul ASB pentru<br />
traducere din limbi străine, 2009, Premiul şi Diploma Memorialului Ipoteşti pentru<br />
promovarea în străinătate a operei eminesciene, iunie 2012, Ordinul Stella D’italia în<br />
Grad de Cavaler acordat prin Decret semnat de Preşedintele Republicii Italiene Giorgio<br />
Napolitano, 2013.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Nimfe&Kimere (2010)<br />
Psycho@terra.pia (2012)<br />
Poezii cu efect sigur (2014)<br />
Scurtcircuit (2015)<br />
Hotelul Argonauților (2016)<br />
Sistola clipei (<strong>2017</strong>)<br />
275
Lexic<br />
Acest lexic de uz deviant venea<br />
pe urmele tale-n tot locul, oriunde<br />
ai fi fost, delimitai perimetrul, sorocul.<br />
Ieri rânduiai ținte și trupe pe coline,<br />
viața ta rezista la bancul de probă,<br />
lună de lună reînnoiai urările de bine<br />
și bemolii, apoi brusc buzele tale arse<br />
și-au schimbat rujul, iar tăietura unghiilor<br />
semăna leit cu cea a actrițelor porno...<br />
Acele lungi zile de prefăcătorie, numai<br />
bune de scris, ți se lipeau de gură<br />
asemenea denunțurilor, oratorie....<br />
276
Fără replică<br />
Refuzi personajul obiectivat,<br />
firele epice cu aventuri însăilate,<br />
action, ambianțe, logica,<br />
în numele subiectivității<br />
subliminal-mărturistoare,<br />
tumoreta aceea era obolul<br />
cu care ispășeai căderea în păcat,<br />
frauda vieții tale...ca să te evite<br />
îți făcea aproape pe plac,<br />
prefăcându-se că se<br />
dă înapoi, ți-era destul de greu,<br />
fără replică, și râdeau în spate<br />
privindu-te când încercai finalul...<br />
Ai abdicat, Berenice însăși<br />
Căzuse-n disgrație, ea<br />
cea desăvârșita în sens etimologic,<br />
ea ce-ți spusese că defecțiune<br />
poate însemna cu totul altceva<br />
277
Inimă dadaistă<br />
Pictura interioară,<br />
imaginea din inimă,<br />
mnemonica pecete ,<br />
fantasma ce te-animă,<br />
al ei neostoit ostatec<br />
din miez de noapte<br />
până-n toiul zilei<br />
închipuiri, culori<br />
idolatrie-ntinătoare,<br />
pângăriri prepubere<br />
Limbaj, senzație, vis și<br />
profeție, graniță orbitoare<br />
a divinului sau abis<br />
vertiginos al pierzaniei.<br />
278
Tâlharul cel bun<br />
Îngerul surorii noastre Moartea<br />
este bufonul lui Dumnezeu<br />
și prologul temporar al veșniciei<br />
alcătuit din aripi și ochi<br />
ce se-nchind deschizându-se...<br />
Îngerul surorii noastre Moarte<br />
e sortit, deci veșnic resemnat<br />
să cearnă secundele de secole<br />
fără să ceară nimic în schimb.<br />
Totul se mistuie-n noi între crâmpeie<br />
de trecut, prezent și viitor,<br />
între zbucium, tortură și înviere<br />
sperând că tâlharul cel bun va fi mântuit.<br />
279
Mesager<br />
Fantasma ta, deja tatuaj subcutanat,<br />
a acelei frustrări, o pustie ticsită cu<br />
aceeași fata morgana, se iese în alt<br />
fel, fără a doborî roza vânturilor, nici<br />
crucea, unde este asfalt ar trebui să<br />
fie cer, răul absolut nu este cel îngropat…<br />
Trăiești întru o aiurare insomniacă,<br />
și tu ai limba omului, cu singurul său<br />
viciu de mamifer ce vine pe lume<br />
plângând, de fapt nu ești nimic altceva<br />
decât un mesager al propriului supliciu…<br />
280
ISRAEL<br />
Dorit<br />
Weisman<br />
Poetă, traducătoare şi documentaristă, Dorit Weisman a câştigat Premiul<br />
Internaţional pentru poezie Alfonso Gatto - 2016, Salerno, Italia. Este câştigătoarea<br />
Premiului Yehuda-Amichi pentru Poezie şi a Premiului Primului-Ministru pentru scriitori<br />
israelieni din 2003. Noul ei volum “Scrambled Eggs in Jerusalem” a fost publicat anul<br />
acesta de către editura “Cohel”. A publicat 10 volume de poezii, un volum de proză,<br />
un volum de traduceri (poeme ale sciitorului şi poetului Charles Bukowski). Este<br />
editorul singurului program de poezie al televiziunii din Israel. A creat de asemenea<br />
câteva documentare, care au fost prezentate la festivaluri internaţionate din toată<br />
lumea, unul dintre ele fiind un film despre poezie (“Poetry Ltd.”, 2011).<br />
În perioada 2002-2012 Weisman a fost membru al grupului Ketovet care<br />
conduce Palatul Poeziei, un centru pentru workshop-uri şi lecturi în Ierusalim.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
A Tiger Roars At Me (1993)<br />
Don’t Know the Way of a Girl With a Dress (1998)<br />
The Day I Visited the Cuckoo’s Nest (1999)<br />
Where Did You Meet the Cancer? (2006)<br />
Dancing Csardas With You (2005)<br />
What Do the Baobab Trees Stand for? (2003)<br />
281
Sextină pentru o casieriță<br />
Ciocolată Hershey’s 7290000255903<br />
729000287248 și 7290000135700<br />
Nectar de piersici și castraveți murați chinezești<br />
Fiica mea e uluită de ceea ce face casierița<br />
Măsline umplute 7290000046006<br />
Casa de marcat e stricată, trebuie să introduci<br />
de două ori orice lucru.<br />
Saptămâna aceasta am lucrat în ture duble<br />
Vreau să ajung acasă înainte de ora trei<br />
O rolă mare și o sticlă goală înmulțită cu șase<br />
Piept de curcan marinat 7290002400<br />
Această femeie pune la cale-un festin<br />
Un sfert de pui și murături chinezesti<br />
Stând aici de ore întregi la fel ca un muncitor chinez<br />
Pâine și iar pâine asta-i de două ori<br />
Eu ce fac eu ce fac<br />
Un alt 729000035707 și din nou 729000035703<br />
72964415 toate îmi par ca un zero<br />
O să ajung înapoi acasă la șase<br />
Acel om se poartă ca un copil de șase ani<br />
Toată lumea cumpără murături chinezești<br />
7290002706724, 7290002660200<br />
Azi am văzut-o pe această femeie de două ori<br />
Iar cu cea de acum se fac trei<br />
Iar pentru soțul meu eu ce fac?<br />
282
Ciocolată caldă și șase beri<br />
Cu noul rid eu ce fac<br />
Sunt obosită și văd dublu și triplu<br />
Murături chinezești Murături chinezești Murături chinezești<br />
Încă un ins își cumpără două<br />
iar capul meu e negru și gol pe dinlăuntru<br />
7290002989943, 9290003067540<br />
7290002415107 ce caută ardeii iuți<br />
7290000046006 de două ori<br />
7290000047362 de șase ori<br />
7290000457253 din nou murături chinezești<br />
7290002871248, 7290000135703<br />
7290000135703 și de două ori zero<br />
Din nou aceste murături chinezești, ce mă fac?<br />
Eu vreau sa fiu o fată de șase ani gândi de două ori.<br />
Traducere de Carolina Ilica și Dimitru M. Ion<br />
283
Mamei mele, după 56 de ani,<br />
Parcul Erzsébet, Gödöllő, Ungaria.<br />
Cu frunze căzând de jur-împrejur<br />
Anii au părăsit-o pe mama<br />
Ca într-un altfel de poem, mai dur,<br />
Iar acolo, pe bulevardul mărginit de copaci,<br />
Ea pășea molcom, sprijinindu-se<br />
În bastonul ei. Mamă, i-am spus, eu vreau ca tu<br />
Să alergi ca o fată, să alergi pe bulevard,<br />
Dar ea, mama mea, nu a dat fuga. Am fotografiat-o plângând,<br />
Frunzele căzând în jurul ei. Nimic nu s-a schimbat<br />
În 56 de ani, a spus ea. S-a așezat pe o bancă<br />
În coama unei coline stâncoase,<br />
Așa cum a făcut și cu mulți ani în urmă, uitând<br />
De gingiile bolnave<br />
Și de durerea de genunchi. Cu chipul blajin, tăcută,<br />
Ascultând frunzele.<br />
Traducere de Carolina Ilica și Dimitru M. Ion<br />
284
[Fără Titlu]<br />
Eu nu vreau să fiu<br />
O poetă a sânului.<br />
Vreau ca sânii mei să fie sănătoși și sub rosa<br />
să fie, nu să se scrie despre ei<br />
Și cu siguranță nu de către mine. Mâinile îmi tremură.<br />
Cineva cântă despre frunze în vânt.<br />
Mama mă-ntreabă cum pot face lucrul acesta<br />
Și încă să mai și dansez.<br />
Un fluid galben lasă o pată<br />
O asistentă spune că va ieși la spălat.<br />
O alta, în spatele meu, în stânga, privind,<br />
Vrând să-mi pună o mână pe creștet.<br />
Reflectoarele se sting, întunecând<br />
Încăperea.<br />
Traducere de Carolina Ilica și Dimitru M. Ion<br />
285
60 de pisici<br />
Mătuşa mea Tara deja are 60 de pisici<br />
Acest lucru a fost dezvăluit în ultima noastră convorbire telefonică.<br />
Când am stat cu ei ea hrănea<br />
O pisică cu un singur ochi, iritată şi ostilă<br />
Pentru o altă pisică a încercat din răsputeri să obţină o rară<br />
Medicaţie de la un prieten doctor , de la un spital din apropiere<br />
Şi unele din pisicile ei erau atât de slabe,<br />
Încât trebuia să le hrănească intravenos.<br />
Trăia cu Tali într-o casă mare<br />
Lângă o pădure, într-o suburbie a Bostonului.<br />
60 de pisici, asta înseamnă multe boluri de lapte<br />
Împrăştiate peste tot, nemenţionând mirosul.<br />
Pe cele bolnave le ţinea în subsol.<br />
Aveau etichete colorate pe urechi<br />
Galben însemna că puteau hoinări prin casă,<br />
Roşu însemna că puteau merge şi afară.<br />
Unchiul meu, Lali, a cumpărat un calculator performant şi o<br />
imprimantă cu laser<br />
Şi şi-a transformat bunurile în frumoase grafice.<br />
Am vrut să scriu că în timpul micului dejun<br />
286
Ei nu vorbeau, dar asta nu e adevărat,<br />
De obicei nu le iau împreună,<br />
Micul dejun, prânzul sau cina<br />
Acum 27 de ani,<br />
Ei erau cuplul model pentru mine<br />
Ei erau primul cuplu căsătorit<br />
Pe care i-am auzit spunându-şi lucruri sexy.<br />
287
Un poem mic despre sâni mici<br />
Să fiu poet, mi se potriveşte.<br />
dacă sânii mari sunt proză<br />
şi cei mici sunt poezie<br />
atunci ţâţele mele sunt fix mărimea potrivită,<br />
cu atât mai mult astfel din moment ce tu le iubeşti pe toate,<br />
exact aşa cum sunt<br />
în special întinse cu braţele mele deasupra.<br />
288
S.U.A.<br />
William<br />
Wolak<br />
A absolvit Universitatea William Paterson (1974), ulterior obținând un<br />
masterat în domeniul literaturilor comparate (1984), un al doilea masterat fiind<br />
susținut la Columbia University.<br />
Urmează o carieră didactică prodigioasă, cu o activitate profesională<br />
plurivalentă: publică articole de specialitate peste tot în lume, traduce din literatura<br />
universală, participă la colocvii, congrese, susține conferințe, lecturi publice.<br />
Este membru al Academiei Poeților Americani, al Asociației Americane a<br />
Traducătorilor Literari, al Federației Americane a Profesorilor etc.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Pale as an Explosion (1977)<br />
Dream Helmet #1 (1978)<br />
Free – For – All (1978)<br />
Warming the Mirror (2012)<br />
Perfume in a Sandstorm (2013)<br />
The Art of Inisibility (2013)<br />
289
Magnetizați prin goliciune<br />
Am visat lumina zilei<br />
Înapoi în pletele tale<br />
În timpul acelor ore frenetice<br />
Când corpurile noastre<br />
Erau magnetizate<br />
Prin goliciune.<br />
Neliniștit ca echilibrul<br />
Minunării și caracterului capricios<br />
Al mareelor care se întorc,<br />
Viața mea se abate fără țintă<br />
Ca un sărut alunecos<br />
Între umerii tăi arși de soare.<br />
În timp ce visam lumina zilei<br />
Înapoi în pletele tale<br />
Fără cuvinte, precum apa râului<br />
Ce reflectă cumpăna luminoasă a lunii,<br />
Mi-am amintit doar<br />
Acel încet adio<br />
Ca o ancoră plutitoare în nisip<br />
Dizolvându-se în vânt.<br />
290
O perlă care poate doar să guste<br />
marea<br />
Este prea târziu pentru mine<br />
Să îmi fac griji despre ambivalență,<br />
Iubirea mi-a ars casa<br />
Din temelii<br />
Cu o singura privire.<br />
Așa că nu îmi cere să îmi amintesc<br />
Cum era înainte să te cunosc,<br />
Pentru că acum sunt ca o perlă<br />
Care poate doar să guste marea.<br />
Odată eram doar un mic curent<br />
Care se revărsa într-un râu.<br />
Înăuntrul tău am devenit<br />
Un ocean de nepătruns.<br />
Odată eram praf<br />
Tânjind după săruturi.<br />
După buzele tale,<br />
Am devenit goliciunea vântului<br />
Atingând peste tot în același timp.<br />
291
Plăceri imprevizibile<br />
Ești o epavă<br />
Ruginind în nisip,<br />
Dar ține oftatul vântului<br />
Înăuntrul pânzelor tale rupte<br />
Chiar și atunci când lumea pare rece<br />
Ca mătasea albă a unui sicriu.<br />
Ca gâfâitul de scântei,<br />
Plăcerea imprevizibilă a iubirii<br />
Mereu sosește capricioasă.<br />
Cel care cere aprinde focul<br />
Niciodată nu neglijează stârnirea;<br />
Fiecare foc mânios începe<br />
Cu aprinderea unor crengi.<br />
Cel care aprinde focul<br />
Niciodată nu regretă învăpăierea părului<br />
Sau carnea pârjolită.<br />
Dacă îmbrățișarea focului<br />
Dintr-o dată se deschide în fața ta,<br />
Devino săruturile ploii<br />
Sculptate în lemn.<br />
292
Săruturi<br />
Vreau să-ți explorez întreg corpul cu săruturi,<br />
Săruturi însetate ca lumina, săruturi care deschid vântului calea.<br />
Și vreau ca buzele mele să-ți excite corpul tremurând<br />
Cu un delir lacom care invită mai multe săruturi.<br />
Săruturi concise ca un zâmbet ce trece prin fulger,<br />
Săruturi care ajung în adâncul tău mai ceva ca liniștea,<br />
Săruturi fără suflare care îți lasă buzele moi și mâine,<br />
Săruturi care stârnesc mătasea chinuită a sânilor tăi.<br />
Săruturi care fac ca cicatricile tale să cânte, săruturi orbitoare precum<br />
admirația,<br />
Săruturi care te fac să te răstălmăcești și să te cutremuri și apoi să mă<br />
îmbrățișezi strâns,<br />
Săruturi disperate care-ți buimăcesc poftele trupești, trezind mușchii,<br />
Și care se cufundă în sânge, curgând prin corpul tău neliniștit.<br />
Săruturi întâmplătoare în josul stomacului și în susul coapselor,<br />
Săruturi precum un buchet de trandafiri măturând peste goliciunea<br />
ispititoare,<br />
Săruturi care cizelează vârtejurile senzualității tale,<br />
Săruturi la fel de lungi precum vara, săruturi pentru începerea unei<br />
călătorii.<br />
293
Rugăciunea lui Avvaiyer<br />
Ia-mi frumusețea<br />
Și tinerețea.<br />
Fă-mi părul gri,<br />
Transformă-mi spatele într-o cocoașă,<br />
Acoperă-mă cu riduri,<br />
Și fă-mi sânii să se lase.<br />
Lasă-mi întreg corpul să îmbătrânească<br />
Ca un copac în timpul unei secete.<br />
Fă ca prințul care mă dorește<br />
Să se retragă atunci când<br />
Vede oroarea unui trup<br />
Devastat de timp.<br />
Ia-mi frumusețea<br />
Și tinerețea,<br />
Ca să pot fi lăsată singură<br />
Să pot studia cum doresc.<br />
294
MACEDONIA<br />
Gjoko<br />
Zdraveski<br />
Gjoko Zdraveski s-a născut în 1985, la Skopje. A absolvit Facultatea de<br />
Filologie “Blaže Koneski”, din Skopje.<br />
Timp de opt ani a lucrat ca lector de limbă macedoneană la Facultatea de<br />
Filozofie din Niš. Colaborează cu revista electronică Blesok ca editor de poezie și cu<br />
revista electronică lunară de cultură și artă Reper. Începând cu iunie 2014, împreună<br />
cu Ana Golejshka, organizează serile literare Astalni proekcii care se desfășoară în<br />
fiecare primă marți a lunii, în cafeneaua de artă din Skopje Menada.<br />
Scrie poezie, proză scurtă și eseuri. A publicat patru cărți de poezie în limba<br />
macedoneană: “Palindromul cu două n” (2010), “Casă pentru păsări migratoare”<br />
(2013), “Ljubavina” (2016) și “Dedikar ikaral” (<strong>2017</strong>). Poezia lui este tradusă în zeci<br />
de limbi europene și a participat la un număr mare de festivaluri de poezie europeană.<br />
Din 2015 face parte din platforma Versopolis, unde poezia lui a fost publicată<br />
în mai multe limbi străăine.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Palindromul cu două n (2010)<br />
Casă pentru păsări migratoare (2013)<br />
House for migratory birds (2015)<br />
Zadnji avtobus Skopje – Niš (2015)<br />
Ciało pamięta wszystko (2015)<br />
Ljubavina (2016)<br />
Dedikar ikaral (<strong>2017</strong>)<br />
295
Dumnezeu e păstorul meu<br />
1.<br />
mi-am uitat rugăciunea<br />
între<br />
verbiajul meu.<br />
de fiecare dată, din nou îl pierd pe<br />
dumnezeu<br />
în sălile de așteptare și casele de bilete.<br />
el este nobil:<br />
pentru el nu există control la pașapoarte<br />
și nici orarele<br />
avioanelor.<br />
noi doi mereu călătorim separat<br />
și mereu<br />
fiecare separat<br />
ajungem acasă.<br />
se aud prea tare în mine<br />
sunetele plecărilor si ale sosirilor.<br />
ne trebuie secole de liniște<br />
ca să ne regăsim.<br />
296
2.<br />
prin șoapte te caut în mine.<br />
că în același timp și să te chem<br />
și să nu te alung.<br />
mi-am uitat rugăciunea<br />
între<br />
cuvintele mele.<br />
am uitat să tac.<br />
să stau calm.<br />
să aștept.<br />
să nu mă gândesc la nimic.<br />
cu ochii închiși și cu zâmbet<br />
prin șoapte să te chem:<br />
dumnezeu e păstorul meu<br />
dumnezeu e păstorul meu<br />
dumnezeu e păstorul meu<br />
Autobuzul este aproape gol<br />
controlorul verifică biletele<br />
șoferul se ceartă cu călătorii<br />
călătorii își ceartă copiii<br />
o țigancă cu un bebeluș în brațe cere milostenie<br />
acolo unde călătorii așteaptă<br />
restul lor<br />
fumătorii își termină țigările<br />
și aruncă chiștocul<br />
lângă coșul de gunoi<br />
297
vânzătorul de semnițe nu le ronțaie niciodată<br />
îndrăgostitul îi scrie iubitei mesaj<br />
amantul îi scrie amantei<br />
nimeni nu-i scrie colonelului<br />
pensionarii citesc Știri de noapte<br />
și țin un piepten mare în buzunarul interior<br />
al paltonului cu carouri<br />
cei care întârzie<br />
ajung la timp<br />
cei care sunt deja acolo<br />
așteaptă<br />
și toate acestea<br />
au un anume sens<br />
Vis. Timp. Moarte.<br />
m-ai visat de rău.<br />
îmi spui aceste zile să am grijă<br />
dacă conduc. bine, o să am grijă.<br />
deși tu știi ca timpul nu este linear<br />
și toate decesele și nașterile noastre<br />
s-au întâmplat deja.<br />
298
Unul pentru toți<br />
am avut noroc:<br />
m-am născut într-o casă<br />
în care cuvintele se pronunțau<br />
liniștit și odată a fost de ajuns<br />
că să le ținem minte. dragostea și pedeapsele<br />
se spuneau cu privirea și multe lucruri<br />
se subînțelegeau. pâinea se frământa<br />
cu rugaciune si apoi se înmuia în salată<br />
una pentru toți. o casă cu haine care niciodată<br />
nu se micșorau, ci doar își schimbau<br />
proprietarul. o casă cu doi copii<br />
într-un dormitor. cu un pat<br />
pe două etaje. cu un televizor. un radio.<br />
o mașină. cu camere fără chei<br />
și o baie în fața căreia cu răbdare<br />
se aștepta și doar lumina era semn<br />
că cineva era înăuntru.<br />
multe lucruri erau<br />
unii pentru toți.<br />
și apoi,<br />
când am crescut și când am plecat<br />
de acasă, a avut sens doar<br />
a se iubi.<br />
299
Nu este ușor pe partea această<br />
nu este ușor pe partea această<br />
să trebuiască mereu să alegi<br />
din cuvinte. să le măsori<br />
de o sută de ori ca unul să nu cântărească prea mult.<br />
să prevezi fiecare zâmbet confuz<br />
aceluia căruia îi este adresat cuvântul. să înventezi<br />
unul nou care va îndulci, care va explica,<br />
să inventezi note de subsol, să descoperi<br />
înțelesuri noi. să tresari când ești singur<br />
și să cobori în rădăcina răului,<br />
să umbli în abisuri. ca și cum ar trebui tu<br />
să știi totul. ca și cum ar trebui ca totul să-ți fie clar.<br />
și toate aceste pentru ce? doar pentru că ți-a fost dat<br />
să iubești și pentru că iubești cu voce tare?<br />
300
CHINA<br />
William Zhou<br />
Secretar general adjunct al Congresului Mondial al Poeților din China,<br />
membru al Institutului de Poezie din China, membru al Asociației Scriitorilor din<br />
Sichuan, China.<br />
A publicat poeme și proză în țară și în străinătate. Poemele sale au fost incluse<br />
în numeroase antologii și a fost recompensat cu premii naționale și internaționale de<br />
literatura.<br />
A participat la diverser reuniuni poetice internaționale în Taiwan, SUA, Israel,<br />
Malaezia și Cehia.<br />
301
Norii apusului precum curelele<br />
Cine a aruncat norii apusului în orașul Swerling,<br />
În ochii mei și în amintirile mele ?<br />
Cine a rupt aceste cântece de toamnă roșie<br />
În bandaje ?<br />
Acoperind rănile cerului<br />
Și spălând sângele din râu..<br />
Cine m-a împins în Germania<br />
Să văd istoria rămășițelor zidului din Berlin,<br />
Să aud furtuna Potsdamului ?<br />
Cine a pus sângele războiului din Orientul Mijlociu<br />
În visul meu de azi-noapte ?<br />
Am reușit să mă trezesc din coșmar,<br />
Am luat norii curați ai apusului<br />
Și am bandajat pământul și timpul.<br />
302
Cioplind flori pe minciuni<br />
Ai scos din tine minciunile<br />
Și ai cioplit flori pe ele.<br />
Ai cioplit petale imaginare,<br />
Ai cioplit flori viclene<br />
Cu mireasma ispitei.<br />
Te ascunzi în plasa de păianjen înmiresmată<br />
Așteptând..<br />
Capturând..<br />
Fluturii care zboară, insecte care vin<br />
Chiar și oamenii înțelepși<br />
Care aleargă precum nebunii pe aici.<br />
……………<br />
În cele din urmă, ai devenit<br />
Molia demonului cufundată în inima florii.<br />
303
Luna matură<br />
Și-a folosit laptele tandru și curat<br />
Pentru a-mi hrăni plânsetele vârstei fragede.<br />
Și-a folosit visele curate ca apa<br />
Pentru a-mi îndruma copilăria, să fug și să o chem.<br />
Și-a folosit zâmbetul strălucitor<br />
Pentru a-mi lumina adolescența jucând „de-a v-ați ascunselea“.<br />
Și-a folosit chipul frumos în nori<br />
Pentru a-mi captiva tinerețea cu o dorința arzătoare.<br />
Ea a cărat lanterna<br />
Și m-a scos din satul sărac.<br />
Își ține rațiunea înăuntru<br />
Și își dezvăluie pieptul..<br />
Dorința mea arzătoare,<br />
Amprentele alb cu negru<br />
Au fost transformate în plastic<br />
De magia ei.<br />
Ea măcina primăvara în inima mea<br />
Și în toamna amețitoare.<br />
304
Trăind cu mâinile goale<br />
S-a întâmplat să neglijez Pământul<br />
Prin dragoste chineză.<br />
Trăind într-o grădină de poezie,<br />
Mi-am pătat mâinile<br />
Care nu pot ține nimic,<br />
Tu ții un bilet și un loc ca să dormi.<br />
El a îmbrățișat iarba și vinul<br />
În timp ce era intoxicat de alcool.<br />
Mi-am ridicat mâinile și am dansat cu briza primăverii<br />
Sunt cu mâinile goale și încerc să accept sfârșitul.<br />
Oh, sfârșitul tuturor<br />
Este departe.<br />
Dă-mi drumul<br />
Și lasă-mi picioarele să sărute pielea Pământului,<br />
Iar mâinile să calmeze rănile lui.<br />
Vreau mireasma grădinii<br />
Aiurind pe marginile templelor.<br />
Zbor cu mâinile goale, dar poate<br />
Ele ating misterele Universului.<br />
305
SERBIA<br />
Biljana<br />
Milovanović Živak<br />
Biljana Milovanović Živak s-a născut la Požarevac, în Serbia, în 1972. A<br />
absolvit Facultatea de Filologie din Belgrad. Este profesor de literatură și ține cursuri<br />
de scriere creativă. Din 2004 până în 2008 a fost editor al Revistei pentru literatură și<br />
cultură I și al Ediției Braničevo de la Centrul Cultural din Požarevac.<br />
Cu volumul Completarea colecției lui Keno a câștigat premiul II la concursul<br />
literar al revistei Facultății de Filologie din Belgrad. Cartea de povestiri Două zile fără<br />
Marta a fost lansată la Concursul Literar Est-Vest, publicată în 2007 de Biblioteca<br />
Națională din Zaječar, fiind nominalizată pentru premiul literar Politikin Zabavnik.<br />
Colecția de povestiri Somonul navighează în amonte a fost nominalizată pentru<br />
premiul literar Mali Nemo în 2010.<br />
A câștigat Povelje Kulture (Declarația pentru cultură) din 2013, precum și<br />
mai multe premii literare în străinătate, că de pildă Premiul Valul Literar la Struga în<br />
2016 și, la același festival de poezie din Macedonia, a fost, de asemenea, premiată cu<br />
Diploma pentru promovarea relațiilor culturale și literare între popoarele din Balcani.<br />
Poezia ei este tradusă în limba engleză, slovenă, macedoneană, bulgară și<br />
greacă.<br />
Bibliografie selectivă:<br />
Completarea colecției lui Keno<br />
Două zile fără Marta (2007)<br />
Somonul navighează în amonte (2010)<br />
307
Mâncarea nu mai are gust<br />
Când o femeie dorește un bărbat<br />
Dezleagă părul și îl împrăștie peste pernă<br />
Că să fie blândă fața lui<br />
Și așteaptă<br />
Ridică mâinele, deasupra capului<br />
Își scoate toate hainele<br />
Și așteaptă<br />
Brațul sub cap să-i fie pus<br />
Celălalt braț dedesubtul stomacului,<br />
În gura ei să înflorească limba lui<br />
Numai la acea imagine se gândește<br />
Și așteaptă<br />
Nu sună, nu roagă, nu plânge,<br />
Nu cântă, nu doarme, nu mănâncă,<br />
Mâncarea nu mai are gust.<br />
308
Un loc de veci<br />
pentru poemele nescrise<br />
Sunt obosită de poemele moarte în mine,<br />
Care în continuare își caută locul lor de veci<br />
Iar eu nu le-am dezgropat și le mint<br />
Unele peste altele le arunc în șanț<br />
Pe care turbată îl astup, nu-l marchez<br />
Nici măcar cu pietre, cum mormintele<br />
Copiilor nebotezați se marcau.<br />
Mi-au năpădit tot corpul<br />
Mi-au intrat în sânge, în păr, în unghii, în ochii,<br />
Intră în mine cum viermii intră în cadavre<br />
Și mă mușcă, mușcă, nu se mai opresc!<br />
Aș vrea să explodez, să scap de ele,<br />
Dar fitilul meu interior este de nefolosit,<br />
Ud de la lacrimile neplânse.<br />
309
Osho, eu și cheia principală<br />
Osho și eu, mână în mână<br />
Am alungat suspiciunea<br />
Și am ascultat șoapta vântului<br />
Învățătorul meu este atent și înțelept<br />
Lângă el nu mi-e teamă de dragoste<br />
Mi-a arătat „Înțelepciunea nisipurilor”<br />
Și cum râul poate să treacă prin deșert!<br />
Ah, cum Osho și eu<br />
Am ajuns până la toate secretele!<br />
M-a învățat, învățătorul meu Osho:<br />
Că Sufi este calea iubitului<br />
Că Zen este calea războinicului, samuraiului<br />
Și că doar curajoșii sar în Necunoscut<br />
M-a învățat, în timp ce<br />
Floricele am mâncat și am hrănit porumbei,<br />
Că nu trebuie să gândim<br />
Că doar trăind se ajunge la adevăr<br />
Că credința vine din cap, iar<br />
Încrederea din inimă, și că<br />
Pentru realitatea nu contează<br />
Ce este bine și ce este rău<br />
Iar iubirea, învățătorule, iar iubirea?<br />
310
Sava s-a vărsat în Dunăre<br />
Iar Kalemegdan a privit<br />
În timp ce învățătorul meu a vorbit:<br />
Căsătoria e sclavie, lanț, lege!<br />
Învățătorule, dumitale îți este ușor! –<br />
Mi-am aplecat capul ca un vinovat.<br />
Nu înotă în amonte, du-te după curent<br />
Aceasta este viața ta! – a strigat.<br />
Iar eu până atunci, am înotat în amonte,<br />
Și somonii mei cu mine!<br />
Și înainte am căutat<br />
Dovezi și răspunsuri.<br />
Acum văd ce este iubirea!<br />
Și că nu mă pot aștepta la nimic în avans.<br />
În templul sexului, Osho spune,<br />
Că este ascunsă cheia celei mai mari taine dintre toate tainele,<br />
Cheia principală!<br />
Cheia principală se află în sex?<br />
Și că supărarea este bună,<br />
Mi-a spus învățătorul meu Osho.<br />
Și eu m-am supărat atât de mult<br />
(Pentru că l-am iubit foarte mult)<br />
Încât l-am aruncat atât de tare<br />
Și fix în gură l-am aruncat<br />
În gura Savei și a Dunării<br />
311
Pentru că corpul este șuvoi și mintea este șuvoi<br />
Și ființa este șuvoi<br />
Pentru că totul este în mișcare!<br />
Și atunci am înțeles<br />
Că nu pot să rămân la fel<br />
Cum am fost mai înainte<br />
Și i-am mulțumit lui Osho<br />
În timp ce șuvoiul îl purta<br />
În timp ce disparea fără îngrijorare<br />
Pentru că iubirea este moarte și eu,<br />
În ciuda fricii, m-am lăsat purtată de val...<br />
Ce aș face eu fără învățătorul meu!<br />
312
Sătulă de călătorii<br />
Nu mai vreau să călătoresc<br />
Vreau să rămân<br />
Nu-mi este dor de mările nedescoperite<br />
Nu mă interesează recifelele de corali<br />
Nici Munții, nici Zidurile, nici Minunile,<br />
Nici Natura, nici Stelele, nici Cosmosul<br />
Nu mă interesează unde este iarnă în timp ce la noi e vară<br />
Unde este noapte, în timp ce aici mai este zi<br />
Nu mă interesează Zăpezile din Kilimanjaro,<br />
Bătrânii și Marea, Arhipelagurile și Insulele<br />
Insula mea este mâna ta<br />
Nu vreu să călătoresc mai departe<br />
313
Cuprins<br />
VICTORIA <strong>POEZIE</strong>I.................................................................. 5<br />
LA VICTOIRE <strong>DE</strong> LA POÈSIE................................................ 6<br />
VICTORY OF POETRY............................................................. 7<br />
ALFREDO PÉREZ ALENCART.............................................. 9<br />
Poeme pentru dimineața omului.......................................... 10<br />
Piciorul în scară ................................................................... 14<br />
MANOLIS ALIGIZAKIS......................................................... 17<br />
Primele imagini.................................................................... 18<br />
Descoperire.......................................................................... 20<br />
Vreau ca tu să vii.................................................................. 21<br />
Ipoteză.................................................................................. 22<br />
Inexplicabil........................................................................... 23<br />
NIKOLINA ANDOVA SHOPOVA.......................................... 25<br />
Totul este găurit.................................................................... 26<br />
Ne micșorăm........................................................................ 27<br />
Virgule.................................................................................. 28<br />
În corpul meu....................................................................... 29<br />
Bate înainte de a intra........................................................... 30<br />
ANA ARES................................................................................... 31<br />
Efes e doar o metaforă......................................................... 32<br />
Copilul şi globul de cristal................................................... 34<br />
Dimineaţa pe un peron gol................................................... 35<br />
Jihan înseamnă Univers....................................................... 36<br />
Abandonul tragic al lui Kurdistan........................................ 37<br />
MIGUEL BARNET.................................................................... 39<br />
Anii ’60................................................................................ 40<br />
Cuvinte................................................................................. 41<br />
Cântec................................................................................... 42<br />
Patrie.................................................................................... 43<br />
Sfânta familie....................................................................... 44<br />
315
PELIN BATU.............................................................................. 45<br />
Dezastrul misticului............................................................. 46<br />
Zori de zi.............................................................................. 47<br />
Amurg.................................................................................. 49<br />
Balada damigenei................................................................. 51<br />
Filosoful............................................................................... 52<br />
ATAOL BEHRAMOĞLU......................................................... 53<br />
Cântec de toamnă................................................................. 54<br />
Tu eşti iubita mea................................................................. 55<br />
Sâmbătă pierdută.................................................................. 56<br />
Poem pentru visele unui copil.............................................. 57<br />
Melancolia serii în orașe de provincie................................. 58<br />
VINCENZO BIANCHI............................................................. 59<br />
Ipoteşti ................................................................................ 61<br />
Omagiu lui Mihai Eminescu ............................................... 62<br />
Fila unei cărţi de vise ......................................................... 64<br />
Amintiri despre singurătăţile mele de copil ........................ 65<br />
Noapte cu lună albă ............................................................. 66<br />
XHEMIL BYTYÇI..................................................................... 67<br />
Meditaţii asupra timpului..................................................... 68<br />
Aud freamătul...................................................................... 69<br />
Umbrela iubirii..................................................................... 70<br />
Stăteam calm în faţa Domnului............................................ 71<br />
Focul dat uitării.................................................................... 72<br />
EMILIO COCO.......................................................................... 73<br />
De fiecare dată când pleci.................................................... 74<br />
Oare ce fac eu aici?.............................................................. 75<br />
Cântec de leagăn ................................................................. 77<br />
Să ajungi la douăzeci și doi e un labirint............................. 79<br />
NICOLAE DABIJA................................................................... 81<br />
Baladă................................................................................... 82<br />
Ca şi cum.............................................................................. 83<br />
Continuitate.......................................................................... 84<br />
Mi-i teamă de o carte........................................................... 85<br />
316
Zidul..................................................................................... 86<br />
ȘTEFAN DAMIAN..................................................................... 87<br />
Condiţie................................................................................ 88<br />
Descoperire.......................................................................... 89<br />
Adevărul adesea................................................................... 90<br />
Ultima minge........................................................................ 91<br />
Urme..................................................................................... 92<br />
GIANNI DARCONZA............................................................... 93<br />
Râvnă................................................................................... 94<br />
Principiul indeterminării...................................................... 95<br />
Fiul mării.............................................................................. 96<br />
Ochi verzi............................................................................. 98<br />
Credo.................................................................................... 99<br />
ION <strong>DE</strong>ACONESCU............................................................... 101<br />
Ești chiar ecoul poemului................................................... 102<br />
Marea trezire...................................................................... 103<br />
Ca o stea de veghe.............................................................. 104<br />
Călătorie............................................................................. 105<br />
Clepsidră............................................................................ 106<br />
HEMANT DIVATE.................................................................. 107<br />
Pictură................................................................................ 108<br />
Prima ploaie a sezonului care se împlinește noaptea......... 109<br />
Fluturi..................................................................................111<br />
Chiar și acum nu înțeleg..................................................... 112<br />
Carnea proaspătă și suculentă a unei poezii....................... 113<br />
GERMAIN DROOGENBROODT........................................ 115<br />
Totul se schimbă, totul rămâne.......................................... 116<br />
Ce altceva caută cuvântul?................................................. 117<br />
Blândă dimineaţă în Himalaya........................................... 118<br />
Frunzele dimineţii.............................................................. 119<br />
Dimineaţă de duminică...................................................... 120<br />
MIHAI FIRICĂ........................................................................ 121<br />
Joi la început de noiembrie................................................ 122<br />
Sărută-mi venele................................................................ 123<br />
317
Ultimele zile și viața de după............................................. 124<br />
Gustav cel neiubit............................................................... 125<br />
Omul cu foarfecă neagră și grea........................................ 126<br />
HUSSEIN HABASCH............................................................. 127<br />
Tabloul............................................................................... 128<br />
Ce le-ai făcut?.................................................................... 129<br />
Ultimă rugăminte............................................................... 130<br />
MICHAEL HARLOW............................................................. 131<br />
Odiseu la fiul său Telemachus............................................ 132<br />
O parte a ușii și cealaltă..................................................... 133<br />
Aceasta este ziua ta de naștere........................................... 134<br />
CLELIA IFRIM........................................................................ 135<br />
Lăuzele din tabăra de refugiaţi din Deşertul Aida*............ 136<br />
De dragoste........................................................................ 137<br />
De dragoste........................................................................ 138<br />
Aranjez întunericul din cămară.......................................... 139<br />
Cuptoare mici..................................................................... 140<br />
ROXANA ILIE......................................................................... 141<br />
se vor strânge..................................................................... 142<br />
șireată setea ....................................................................... 143<br />
după câmpuri...................................................................... 144<br />
se va lepăda........................................................................ 145<br />
noaptea în interiorul mâinii................................................ 146<br />
JETON KELMENDI............................................................... 147<br />
Urme .................................................................................. 148<br />
Ne întâlnim acolo............................................................... 149<br />
Mona Lisa.......................................................................... 150<br />
Pentru curaj........................................................................ 151<br />
Sub umbra amintirii........................................................... 152<br />
TOMASO KEMENY............................................................... 153<br />
Mâna................................................................................... 154<br />
A scrie poezie..................................................................... 155<br />
Noapte vrăjită..................................................................... 156<br />
Regina rătăcitoare.............................................................. 157<br />
318
Jaguarul ............................................................................. 158<br />
ERLING KITTELSEN........................................................... 159<br />
Zi şi noapte peste Le.......................................................... 160<br />
Poetică................................................................................ 162<br />
Receptorul.......................................................................... 163<br />
ANATOLY KUDRYAVITSKY............................................... 165<br />
Undeva în Europa de Est.................................................... 166<br />
Vântul istoriei..................................................................... 167<br />
În burta unei balene............................................................ 168<br />
Cartea lui Meros................................................................. 169<br />
Fecioară și Leu .................................................................. 170<br />
ISMAIL MAMMAD................................................................ 171<br />
Dumnezeu știe.................................................................... 172<br />
Doi oameni......................................................................... 173<br />
Destin sacru........................................................................ 174<br />
Loc de exil.......................................................................... 175<br />
Am vorbit cu vântul........................................................... 176<br />
LIUDMILA MINDOVA.......................................................... 177<br />
Sonete ale absenței, 3......................................................... 178<br />
Copacul amintirii................................................................ 179<br />
Rusciuc............................................................................... 180<br />
Barua.................................................................................. 181<br />
Luxul poeziei...................................................................... 182<br />
EMILIAN MIREA................................................................... 183<br />
masa care plânge înlăuntru................................................. 184<br />
morţii sau viii?................................................................... 185<br />
trandafirul........................................................................... 186<br />
Căinţă ................................................................................ 187<br />
m-am născut Abel............................................................... 188<br />
ALEX PAUSI<strong>DE</strong>S.................................................................... 189<br />
Test..................................................................................... 190<br />
Lanuri de grâu.................................................................... 191<br />
Cuvânt abandonat............................................................... 192<br />
Lume câinoasă.................................................................... 193<br />
319
Oxigen................................................................................ 194<br />
PAOLA PENNECCHI............................................................. 195<br />
1.......................................................................................... 196<br />
2.......................................................................................... 197<br />
3. ........................................................................................ 198<br />
4.......................................................................................... 199<br />
5.......................................................................................... 201<br />
CRINA POPESCU................................................................... 203<br />
Mistere .............................................................................. 204<br />
Prăpastia de ploaie............................................................. 205<br />
Zbuciumul tăcerii .............................................................. 206<br />
Fotograful de umbre........................................................... 207<br />
Timpul și vocea lui............................................................. 208<br />
CONSTANTIN ROMULUS PREDA................................... 209<br />
pentru că suntem singurii oameni cu inimile răsucite........ 210<br />
rugă..................................................................................... 211<br />
schiţă.................................................................................. 212<br />
sunt păcătos........................................................................ 213<br />
AUREL RĂU............................................................................. 215<br />
Amurg la Stralsund............................................................ 216<br />
Dans cu măşti .................................................................... 217<br />
Natură statică...................................................................... 218<br />
Sunete................................................................................. 219<br />
Cartea cu semn de carte..................................................... 220<br />
JOSÉ RAMÓN RIPOLL......................................................... 221<br />
Ravagiile războiului........................................................... 222<br />
Pata roşie............................................................................ 223<br />
Scarabeul............................................................................ 224<br />
Graiul celorlalţi.................................................................. 225<br />
Casa pustiită....................................................................... 226<br />
BESTE SAKALLI.................................................................... 229<br />
Lasă-l pe tata să creadă că sunt fericită.............................. 230<br />
Ochii tăi.............................................................................. 231<br />
Uită-mă în Karpaz.............................................................. 232<br />
320
Iubește-mă precum marea.................................................. 234<br />
Ceasul viclean.................................................................... 236<br />
IVAN SHOPOV......................................................................... 239<br />
Existențe............................................................................. 240<br />
Nori-școli........................................................................... 242<br />
Renunță.............................................................................. 243<br />
Știri..................................................................................... 244<br />
ABÉL A. MURCIA SORIANO.............................................. 245<br />
Bicicleta............................................................................. 246<br />
ANDREA TAVERNATI........................................................... 253<br />
Ochii................................................................................... 254<br />
Știma lacului..................................................................... 255<br />
Tampico *........................................................................... 257<br />
Pe zăritele mări................................................................... 259<br />
[Iluminează-te]................................................................... 260<br />
DMYTRO TCHYSTIAK........................................................ 261<br />
Livada sacră....................................................................... 262<br />
Se aud clopotele toamnei................................................... 263<br />
Regăsire.............................................................................. 264<br />
Căderea serii....................................................................... 265<br />
Păsări.................................................................................. 266<br />
TAEKO UEMURA................................................................... 267<br />
Nu ne-am născut pentru zile ca acestea............................. 268<br />
Păr alb................................................................................ 269<br />
Sufletul poetului................................................................. 270<br />
Epocă.................................................................................. 272<br />
Corul Cicadelor.................................................................. 274<br />
GEO VASILE............................................................................ 275<br />
Lexic................................................................................... 276<br />
Fără replică......................................................................... 277<br />
Inimă dadaistă.................................................................... 278<br />
Tâlharul cel bun................................................................. 279<br />
Mesager.............................................................................. 280<br />
321
DORIT WEISMAN.................................................................. 281<br />
Sextină pentru o casieriță................................................... 282<br />
Mamei mele, după 56 de ani, Parcul Erzsébet, Gödöllő,<br />
Ungaria. Cu frunze căzând de jur-împrejur........................ 284<br />
[Fără Titlu] ........................................................................ 285<br />
60 de pisici......................................................................... 286<br />
Un poem mic despre sâni mici........................................... 288<br />
WILLIAM WOLAK................................................................ 289<br />
Magnetizați prin goliciune................................................. 290<br />
O perlă care poate doar să guste marea.............................. 291<br />
Plăceri imprevizibile.......................................................... 292<br />
Săruturi............................................................................... 293<br />
Rugăciunea lui Avvaiyer.................................................... 294<br />
GJOKO ZDRAVESKI............................................................. 295<br />
Dumnezeu e păstorul meu.................................................. 296<br />
Unul pentru toți.................................................................. 299<br />
Nu este ușor pe partea această............................................ 300<br />
WILLIAM ZHOU.................................................................... 301<br />
Norii apusului precum curelele.......................................... 302<br />
Cioplind flori pe minciuni.................................................. 303<br />
Luna matură....................................................................... 304<br />
Trăind cu mâinile goale...................................................... 305<br />
BILJANA MILOVANOVIĆ ŽIVAK..................................... 307<br />
Mâncarea nu mai are gust.................................................. 308<br />
Un loc de veci pentru poemele nescrise............................. 309<br />
Osho, eu și cheia principală............................................... 310<br />
Sătulă de călătorii............................................................... 313<br />
322