Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
lezate, dacă considerau exagerată despăgubirea pretinsă. Dacă un rob omora un rob al altei<br />
persoane, deşi era condamnat la moarte, sentinţa nu se executa, fiindcă ucigaşul era dat <strong>în</strong><br />
schimbul celui omorât. Dacă nu se reglau prin schimb, astfel de procese se puteau <strong>în</strong>cheia cu<br />
plata amenzii penale şi a răscumpărării vieţii victimei de către stăpânul robului ucigaş. Dacă<br />
fostul proprietar nu era interesat <strong>în</strong> plata capului propriului rob, acesta putea fi răscumpărat de<br />
altcineva, <strong>în</strong> proprietatea căruia trecea mai apoi.<br />
REGLEMENTAREA CĂSĂTORIILOR<br />
Ţiganul ce va lua moldovancă, au moldovan ce va lua ţigancă să nu cuteze nime de<br />
acum <strong>în</strong>ainte să facă pe moldovan au pe moldovancă ţigani robi, au pe copiii lor, dar ca să<br />
nu se deie pricină ţiganilor a ieşi din robie cu această pricină s-au legat plată grea, [...]<br />
fiind unii din ţigani bogaţi şi ca să nu se <strong>în</strong>demne a eşi sămânţa lor din robie.<br />
(1741, Moldova, hrisov al lui Constantin Mavrocordat)<br />
De vreme ce la împărţirile de ţigani se făcea multe amestecături cu nedreptate şi<br />
despărţirea copiilor de părinţii lor [...]. Cunoscându-se aceasta mai amar şi mai cumplit şi<br />
decât robia străinilor vrăjmaşi, despărţindu-se părinte de ficior şi frate de frate, că de se<br />
numesc ei ţigani, dar a lui Dumnezeu zidire sunt, fiind un lucru foarte făr de cale a se<br />
împărţi ei ca nişte dobitoace [...] ca să se taie această faptă necuvioasă şi cu totul făr<br />
dreptate [...] de azi <strong>în</strong>ainte împărţeală de copii de ţigani să nu mai fie.<br />
(1766, Moldova, hrisov al lui Grigore Ghica)<br />
Oricare ţigan va <strong>în</strong>drăzni de acum <strong>în</strong>ainte să se cunune cu muere slobodă, adică nu<br />
ţigancă, să se desparţă negreşit şi să se pedepsească foarte rău ; şi copiii ce să vor face cu<br />
dânsa să fie slobozi.<br />
(1780, Pravilniceasca Condică, Ţara <strong>Române</strong>ască)<br />
Deşi nu aveau capacitate juridică, documentele menţionează uneori robi sau ţigani (fără a<br />
specifica <strong>în</strong>totdeauna dacă sunt liberi sau nu) care dispun de propriile bunuri. Chiar atunci când<br />
nu aveau drept asupra pământului pe care îl lucrau, robii aveau totuşi gospodăriile lor, vite şi<br />
inventar agricol, atestate <strong>în</strong> izvoare cu termenul de avere. Hrisoavele moldoveneşti din secolul al<br />
XVIII-lea, ca şi Regulamentele Organice la <strong>în</strong>ceputul secolului al <strong>XIX</strong>-lea, menţionau animalele<br />
ţiganilor, cu care aceştia făceau negoţ, iar hrisovul lui Constantin Mavrocordat din 1749<br />
(Moldova) amintea ţiganii bogaţi, pe care domnul <strong>în</strong>cerca, prin taxe prohibitive, să îi <strong>în</strong>depărteze<br />
de căsătoriile cu moldovence, care asigurau <strong>în</strong> timp descendenţilor statutul de oameni liberi.<br />
Avutul robilor se transmitea la moarte urmaşilor direcţi. Dacă robul nu avea <strong>în</strong>să descendenţi<br />
direcţi, la moartea sa avutul îi revenea stăpânului.<br />
7