Occidentul Romanesc nr 63
Publicatia Occidentul Romanesc este adresata in special comunitatii de romani din Spania. Continutul editorial, de o foarte buna calitate, este pregatit de o echipa redactionala profesionista, sub conducerea directa a jurnalistului Michael Harrison Cronkite din CA – SUA. Alaturi de articole cu informatii practice si utile, oferim cititorilor nostrii si teme de interes si cultura generala, pregatite de jurnalisti romani din Spania, SUA, Romania si Australia. Printre rubricile permanente regasim: consultanta juridica, sfatul psihologului, traditii romanesti, bucatarie romaneasca, interviuri cu personalitati romane, pagina sportiva, informatii ale autoritatilor romane din Spania, stiri din Spania si din Romania. Ziarul este gratuit, Occidentul Romanesc ajungand direct in locurile frecventate de romanii din Spania, sau in care acestia au acces (consulate, primarii, rute de transport, locatii de magazine si afaceri romanesti din Spania, expedieri postale etc.)
Publicatia Occidentul Romanesc este adresata in special comunitatii de romani din Spania. Continutul editorial, de o foarte buna calitate, este pregatit de o echipa redactionala profesionista, sub conducerea directa a jurnalistului Michael Harrison Cronkite din CA – SUA. Alaturi de articole cu informatii practice si utile, oferim cititorilor nostrii si teme de interes si cultura generala, pregatite de jurnalisti romani din Spania, SUA, Romania si Australia. Printre rubricile permanente regasim: consultanta juridica, sfatul psihologului, traditii romanesti, bucatarie romaneasca, interviuri cu personalitati romane, pagina sportiva, informatii ale autoritatilor romane din Spania, stiri din Spania si din Romania. Ziarul este gratuit, Occidentul Romanesc ajungand direct in locurile frecventate de romanii din Spania, sau in care acestia au acces (consulate, primarii, rute de transport, locatii de magazine si afaceri romanesti din Spania, expedieri postale etc.)
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
10<br />
MAI<br />
2016<br />
Puşa Roth - Bucureşti<br />
Scriitor, jurnalist, membru al<br />
Uniunii Scriitorilor din România<br />
,,Cartea, ce să ne mire? –<br />
este de citire, adică făcută să<br />
fie citită cu bucurie. Şi-n orice<br />
carte e loc de joacă şi pentru<br />
joc.” (Nina Cassian)<br />
Da, despre Nina Cassian<br />
voi povesti în această ediție<br />
a publicației „<strong>Occidentul</strong><br />
Românesc”, pentru că ea a plecat<br />
dintre noi într-o zi de april,<br />
pe 15, în anul 2014, pentru că în<br />
anul 2007 ne-am cunoscut personal<br />
și am realizat un scenariu<br />
pe care l-am numit Discurs<br />
într-un ciorap, după volumul<br />
Confidenţe fictive, pentru că<br />
miercuri, 27 aprilie, ora 23.05,<br />
Teatrul Naţional Radiofonic a<br />
difuzat la România Actualități<br />
scenariul radiofonic Discurs<br />
într-un ciorap în regia artistică<br />
a lui Vasile Manta și<br />
în interpretarea actriței Ruxandra<br />
Sireteanu. Suficiente<br />
argumente ca să o readuc în<br />
memoria cititorilor noștri pe<br />
poeta, eseista, traducătoarea,<br />
scriitoarea Nina Cassian, al cărei<br />
nume de naștere este Renée<br />
Annie Cassian.<br />
Într-o zi a venit la Radio<br />
regretata actriță Ruxandra<br />
Sireteanu, a scos din poșetă volumul<br />
Confidenţe fictive și mi-a<br />
spus că ar vrea să realizez un<br />
scenariu pe care ea să-l interpreteze,<br />
mărturisindu-mi că e<br />
profund îndrăgostită de această<br />
carte și visează la un asemenea<br />
rol. Am hotărât că voi încerca,<br />
dar nu înainte de a vorbi cu autoarea,<br />
Nina Cassian.<br />
S-a întâmplat într-o după<br />
amiază de vară, când am întâlnit-o<br />
pe distinsa scriitoare. Am<br />
găsit-o într-un apartament din<br />
blocul unde odată era magazinul<br />
Eva, îmbrăcată simplu,<br />
într-o rochie lejeră de vară,<br />
toată numai zâmbet, fumând și<br />
având alături un pahar cu vodcă.<br />
M-a îmbiat, dar eu aveam<br />
nevoie de cap limpede ca să<br />
pot hotărî ce să fac cu cartea<br />
care se afla între noi.<br />
Nina mi-a dat libertatea să<br />
fac cum cred de cuviință, fiindcă<br />
era generoasă ca o ploaie<br />
frumoasă de vară.<br />
Nina Casian a început să-mi<br />
povestească despre America,<br />
despre New York, comparându-l<br />
cu Constanța, orașe porturi<br />
cu miros de apă, cu lumină<br />
multă. În timp ce vorbea, Nina<br />
Cassian se schimba și în fața<br />
mea am descoperit o femeie<br />
frumoasă, căreia i se citea pe<br />
față bucuria dialogului și a<br />
amintirilor ce prindeau culoarea<br />
poeziei. Nina nu mai avea<br />
vârstă, avea vârsta iubirii de<br />
viață, de frumos și poezie.<br />
Ne-am despărțit după un<br />
timp și ne-am mai ,,întâlnit”<br />
încă o dată la Radio, realizând<br />
un interviu cu o ocazie specială<br />
pentru ea: fusese invitată de<br />
radioul public suedez să recite<br />
o poezie la rubrica de la miezul<br />
zilei, o bucurie împărtășită<br />
de amândouă și probabil de<br />
ascultători. După ce s-a difuzat<br />
piesa, i-am trimis-o pe CD<br />
să o asculte. Generoasă, Nina<br />
Cassian a trimis această epistolă,<br />
pe care am să o reproduc.<br />
Emoționant mesaj de la po-<br />
eta care a povestit despre ea<br />
în Memoria ca zestre sau în<br />
numeroasele interviuri care<br />
i-au fost solicitate de-a lungul<br />
timpului. Iar ceea ce a dorit să<br />
se vadă dincolo de aparențe a<br />
lăsat în poezii. Fie ele în limba<br />
spargă, română sau engleză.<br />
În afară de dragostea pentru<br />
literatură, Ion Barbu, Marin<br />
Preda, Nicolae Breban, Al. I.<br />
Ştefănescu şi Vladimir Colin<br />
au mai avut în comun o mare<br />
dragoste în persoana Ninei<br />
Cassian.<br />
„Am avut două mari iubiri,<br />
Ioji şi Ali. Am avut două iubiri<br />
importante, Marin şi Slavomir,<br />
am avut şi două mici iubiri,<br />
Ad şi Bruno. N-ajunge pentru<br />
o viaţă? Ce mai pot aştepta<br />
acum?”, scria Nina Cassian<br />
în jurnalul său, Memoria ca<br />
zestre.<br />
Nina Cassian (Renée Annie<br />
Cassian, 27 noiembrie 1924,<br />
Galați–15 aprilie 2014, New<br />
York) s-a născut într-o familie<br />
de origine evreiască, tatăl,<br />
I. Cassian-Mătăsaru, era un<br />
traducător cunoscut. Se mută<br />
cu familia la Brașov, unde<br />
Nina Cassian intră la Liceul<br />
,, Principesa Ileana”, apoi la<br />
București, unde urmează cursurile<br />
,,Institutului Pompilian”.<br />
Frecventează cercuri intelectuale<br />
de stânga și intră la vârsta de<br />
Educaţie şi cultură<br />
16 ani în organizația Tineretului<br />
Comunist, aflată atunci în ilegalitate,<br />
visând „să mântui lumea<br />
de toate antagonismele fundamentale<br />
dintre sexe, rase, popoare,<br />
clase”.<br />
Primele încercări literare<br />
sunt încurajate de Tudor<br />
Arghezi și Ion Barbu, ultimul<br />
fiind chiar îndrăgostit de tânăra<br />
poetă. În perioada 1947–<br />
1948 a fost redactor la revista<br />
,,Rampa”. Din 1949 a fost<br />
redactor la revista ,,Urzica” și<br />
profesoară la Școala de Literatură<br />
și Critică Literară „Mihai<br />
Eminescu”. În februarie 1944,<br />
Renée Annie a debutat, în ziarul<br />
„Ecoul”, sub pseudonimul<br />
Maria Veniamin, cu traduceri<br />
din Georges Rodenbach și din<br />
Christian Morgenstern.<br />
În 1945 i-a apărut prima poezie,<br />
Am fost un poet decadent,<br />
în ziarul „România liberă”, iar<br />
în 1947, îi apare volumul de<br />
versuri suprarealiste La scara<br />
1/1. În urma unui atac ideologic<br />
lansat în ziarul ,,Scînteia”<br />
la adresa ei, începe să scrie<br />
treptat și poezie proletcultistă,<br />
însă din 1956 se întoarce la poezia<br />
autentică.<br />
Începe să scrie în paralel și<br />
literatură pentru copii, atrasă<br />
de posibilitățile estetice ale<br />
evadării în fantezie și candoare,<br />
precum și două volume de<br />
,,proză subiectivă”, la persoana<br />
întâi. Realizează traduceri din<br />
Shakespeare, Bertolt Brecht,<br />
Christian Morgenstern, Iannis<br />
Ritsos și Paul Celan. Publică<br />
peste 50 de cărți de poezie,<br />
eseuri și proză, și inventează<br />
o nouă limbă poetică, limba<br />
spargă. În anul 1969 i se acordă<br />
Premiul Uniunii Scriitorilor<br />
din România. În 1985 Nina<br />
Cassian călătorește în Statele<br />
Unite ca profesor invitat (visiting<br />
professor), cu o bursă<br />
Soros, pentru a susține un<br />
curs la New York University.<br />
După o lună află de arestarea<br />
și uciderea în închisoare a lui<br />
Gheorghe Ursu, unul din prietenii<br />
apropiați, în al cărui jurnal<br />
confiscat de Securitate era<br />
menționată.<br />
De teamă, ia hotărârea de<br />
a nu reveni în țară. Imediat,<br />
apartamentul său din România<br />
este confiscat, iar cărțile îi sunt<br />
interzise și retrase din biblioteci,<br />
până la căderea regimului<br />
Ceaușescu. În anul 1985<br />
Vladimir Tismăneanu o vizitează<br />
în apartamentul în care<br />
locuia în Greenwich Village,<br />
așa cum mărturisește într-un articol<br />
apărut în 17 aprilie 2014,<br />
la numai două zile de la plecarea<br />
ei spre alte dimensiuni.<br />
Un portret superb al acestei<br />
scriitoare, uimitoare prin<br />
dezinvoltură și temperament:<br />
,,Ființă de o mare sensibilitate,<br />
cu aer de sirenă seducătoare<br />
și ciută înspăimântată,<br />
semănând la chip (din profil)<br />
cu Dante, cu niște degete de-o<br />
eleganță ieșită din comun, neuitabile,<br />
având muzica-n sânge<br />
și poezia-n carnea trupului, cu<br />
o conversație îmbătătoare<br />
precum o șampanie de mare<br />
lux, consumatoare frenetică<br />
de vodkă și de țigări, cinică și<br />
ludică, romantică și melancolică,<br />
fragilă și crudă, gracilă<br />
și intransigentă, aceasta a<br />
fost Nina. Istoria literară o va<br />
reține ca iubita multor figuri<br />
celebre, răsfățată, adorată, înconjurată<br />
mereu de o curte de<br />
tineri admiratori. Primul ei soț<br />
a fost Vladimir (Jani) Colin. Al<br />
doilea, Al. I. (Ali) Ștefănescu. Al<br />
treilea și cel din urmă, Maurice<br />
Edwards. Traducătoare de geniu,<br />
asemeni tatălui ei. Brecht<br />
există ca poet în românește<br />
grație ei. La fel Christian<br />
Morgenstern. La fel Yannis<br />
Ritsos. A fost atacată feroce în<br />
anii stalinismului dezlănțuit, în<br />
primul rând de fostul coleg de<br />
ilegalitate comunistă, tartorul<br />
Uniunii Scriitorilor, Traian<br />
Șelmaru. A fost acuzată de formalism,<br />
intimism, avangardism<br />
și alte păcătoase «isme». Ceea<br />
ce păruse sublim se dovedea a<br />
fi scelerat. Din mirajul egalitar<br />
nu rămăsese decât realitatea<br />
cenzurii, a terorii, a jilțurilor<br />
pe care tronau satrapii realismului<br />
socialist… Îndrăgostită<br />
de expresionism, și-a trăit<br />
viața sub semnul maximei<br />
expresivități, în poezie, în muzică,<br />
în desen.”<br />
În anul 2003, Alex<br />
Ștefănescu publică în numărul<br />
13 din revista ,,România<br />
Nina Cassian<br />
„Ființă de o mare sensibilitate,<br />
cu aer de sirenă seducătoare<br />
și ciută înspăimântată”<br />
Literară” o cronică despre<br />
activitatea Ninei Cassian, realizând<br />
și un portret extrem de<br />
sugestiv al acestei autoare polivalente:<br />
,,În deceniul şapte,<br />
valorificând prompt, cu deja<br />
binecunoscuta ei mobilitate<br />
intelectuală, vaga libertate de<br />
care încep să se bucure scriitorii,<br />
se relansează ca poetă.<br />
Volumele de versuri din această<br />
perioadă – Spectacol în aer<br />
liber, 1961, S ărbătorile zilnice,<br />
1961, Să ne facem daruri,<br />
19<strong>63</strong>, Disciplina harfei, 1965,<br />
Destinele paralele, 1967,<br />
Ambitus, 1969, C ronofagie,<br />
1970 şi multe altele – fac parte<br />
dintr-un recital liric aproape<br />
neîntrerupt, care place tuturor,<br />
chiar dacă nu este – şi<br />
nici nu este considerat – o<br />
mare literatură. Este o perioadă<br />
în care Nina Cassian se<br />
manifestă exuberant, în mai<br />
multe domenii: traduce, cântă<br />
la pian, compune muzică,<br />
desenează, scrie proză şi piese<br />
pentru teatrul de păpuşi.<br />
În 1985 părăseşte România<br />
şi se stabileşte la New York,<br />
unde este în continuare activă<br />
ca poetă şi compozitoare.<br />
În 1993 revine pentru scurtă<br />
vreme la Bucureşti şi supraveghează<br />
tipărirea în bune<br />
condiţii a unei cuprinzătoare<br />
antologii din poezia şi proza<br />
sa, Cearta cu haosul, în colecţia<br />
« Biblioteca pentru toţi» a<br />
Editurii M inerva. Nina Cassian<br />
este cea mai atrăgătoare<br />
femeie urâtă din câte s-au<br />
afirmat în literatura română.<br />
Eugen B arbu, maliţios, i-a<br />
comparat înfăţişarea cu aceea<br />
a lui D ante. Poeta însăşi şi-a<br />
făcut un portret terifiant, de o<br />
violentă expresivitate, studiindu-se<br />
în oglindă cu o luciditate<br />
dusă până la cruzime, manifestare<br />
paradoxală a nesăţiosului<br />
ei narcisism: «,Mi-e dat acest<br />
obraz triunghiular, ciudat,/<br />
această căpăţână de zahăr<br />
sau această/ figură pentru prora<br />
vapoarelor-pirat/ şi părul<br />
lung, lunar, pe ţeastă.» (Autoportret,<br />
din Disciplina harfei).<br />
Dumnezeu a înzestrat-o pe poetă,<br />
în compensaţie, cu o inteligenţă<br />
sclipitoare, cu multiple<br />
aptitudini (pentru literatură,<br />
muzică, desen), cu spirit ludic.<br />
Ea a folosit toate aceste daruri<br />
ca mijloace de seducţie, care<br />
s-au dovedit irezistibile. I-a<br />
cucerit pe bărbaţi, pe copii, şi<br />
chiar pe femei. Există până şi<br />
cazuri de antisemiţi care s-au<br />
declarat învinşi de farmecul<br />
ei. În prezent, la cei aproape<br />
80 de ani ai săi, acolo, la New<br />
York, unde se află, continuă<br />
să cucerească asistenţa, în<br />
orice împrejurare. Când participă<br />
la întâlniri organizate<br />
de C entrul Cultural Român<br />
din New York, se face imediat<br />
remarcată, prin modul paradoxal<br />
în care gândeşte, prin<br />
ironia ingenioasă, printr-o<br />
cochetărie agresivă şi totuşi<br />
de bun-gust. Dacă şi-ar fi concentrat<br />
întreaga capacitate de<br />
creaţie într-o singură direcţie,<br />
poeta ar fi ajuns departe. A<br />
preferat, însă, să-şi risipească<br />
generoasa înzestrare pentru a<br />
obţine succese de-o clipă. În<br />
plus, a fost dominată mereu<br />
de o luciditate care a făcut-o<br />
să analizeze fiecare emoţie, să<br />
o distrugă prin analiză şi să o<br />
reconstruiască. Poezia ei este<br />
plină de trăiri reconstituite.<br />
Elanurile afective au fost înlocuite<br />
de comentarii inteligente<br />
asupra lor. Spaimele obscure<br />
– de eseuri pe tema spaimelor<br />
obscure. Jocurile – de o exemplificare<br />
savantă a spiritului<br />
ludic.”<br />
În ultimii 30 de ani ai vieții,<br />
poeta Nina Cassian a trăit la<br />
New York, iar ,,proiectul major<br />
al vârstei și vieții” sale a<br />
fost scrierea memoriilor,<br />
oglindă a ,,anilor furați și<br />
dăruiți”, proiect ale cărui prime<br />
două volume, Memoria ca<br />
zestre, s-au bucurat de un ecou<br />
important în țară și de numeroase<br />
cronici. În anul 1994 i se<br />
decernează ,,Leul literar” de<br />
către New York Library.<br />
În 2005 lansează la I nstitutul<br />
Cultural Român din New York<br />
al treilea volum memorialistic,<br />
Memoria ca zestre. Cartea<br />
a III-a. Editura americană<br />
Norton îi propune editarea poemelor<br />
sale scrise în limba engleză<br />
în cadrul seriei , ,Selected<br />
Works”, o performanță pentru<br />
o poetă sosită din Estul<br />
Europei. Poemele sale au<br />
apărut în revistele americane<br />
,,The New Yorker”, ,, Atlantic<br />
Monthly”, ,,New England<br />
Review” și ,,American Poetry<br />
Review”.