Apocalipsa=Comentariu
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
D. Profeţia în mod exclusiv sau primar nu este de natură predictivă. Predicţia este o modalitate de a confirma funcţia şi<br />
mesajul nu-i profet, dar trebuie avut în vedere “…mai puţin de 2% din profeţiile din VT sunt Mesianice. Mai puţin<br />
de 5% descriu în mod special era Noului Legământ. Mai puţin de 1% au de-a face cu evenimente care încă nu s-au<br />
întâmplat” (Fee & Stuart, How to Read the Bible For All It`s Worth, p. 166).<br />
E. Profeţii Îl reprezintă pe Dumnezeu înaintea oamenilor, în timp ce preoţii îi reprezintă pe oameni înaintea lui<br />
Dumnezeu. Aceasta este o afirmaţie generală. Există şi excepţii cum ar fi Habacuc, care Îi punea întrebări lui<br />
Dumnezeu.<br />
F. Un motiv pentru care ne este dificil să înţelegem profeţia e din cauză că nu cunoaştem modul în care au fost<br />
structurate cărţile lor. Ele nu sunt cronologice, ci par a fi tematice, dar nu totdeauna cum ne-am fi aşteptat noi.<br />
Deseori nu există nici un cadru istoric evident, nici un interval de timp sau o divizie clară între oracole; este dificil<br />
(1) să citeşti cărţile prin intermediul unui singur cadru; (2) să le subliniezi după subiect; şi (3) să constaţi adevărul<br />
central sau intenţia autorului în fiecare oracol.<br />
IV. CARACTERISTICILE PROFEŢIEI<br />
A. În Vechiul Testament se pare că existe o dezvoltare a conceptului de „profet” şi „profeţie.” În Israelul timpuriu s-a<br />
dezvoltat o comunitate de profeţi, condusă de un lider puternic carismatic cum era Ilie sau Elisei. Uneori expresia<br />
„fii proorocilor” era folosită pentru a indica grupul (II Împ. 2), iar din când în când profeţii erau caracterizaţi prin<br />
forme diferite de extaz (I Sam. 10:10-13; 19:18-24).<br />
B. Totuşi, această perioadă a trecut rapid spre perioada profeţilor individuali. Au exista acei profeţi (atât falşi cât şi<br />
adevăraţi) care se identificau cu împăratul şi trăiau în palat (Gad, Natan). De asemenea, au fost şi profeţi<br />
independenţi, uneori total neconectaţi de status quo-ul societăţii israeliene (Amos). Aceştia erau atât bărbaţi cât şi<br />
femei (II Împ. 22:14).<br />
C. Profetul era de obicei revelatorul viitorului, acesta fiind determinat de răspunsul imediat al unei persoane sau a unui<br />
grup de persoane. De obicei sarcina profetului era aceea de a dezvălui planul universal al lui Dumnezeu pentru<br />
creaţia Lui, plan ce nu era afectat de răspunsul omului. Acest plan escatologic universal este unic pe vremea<br />
profeţilor Israelului din Orientul apropiat timpuriu. Fidelitatea legământului şi a preziceri sunt punctele de întâlnite<br />
gemene ale mesajelor profetice (cf. Fee şi Stuart, p. 150). Acest lucru implică faptul că profeţii în primul rând erau<br />
corporativi în obiectiv. Ei de obicei, dau nu în mod exclusiv, se adresau naţiunii lui Israel.<br />
Majoritatea materialelor profetice au fost prezentate pe cale orală. Mai târziu s-au combinat prin intermediul temelor<br />
sau a cronologiei, sau a altor mijloace ale literaturii Orientului Apropiat, care pentru noi s-au pierdut. Pentru că au<br />
fost pe cale orală, ele nu mai sunt atât de structurate ca şi proza scrisă. Acest aspect face să fie cărţile dificil de citit<br />
şi de înţeles fără un cadru istoric specific.<br />
Profeţii folosesc câteva mijloace pentru a-şi transmite mesajele<br />
1. Scena tribunalului – Dumnezeu Îşi duce poporul la tribunal; deseori în cazul de divorţ în care YAHVE îşi<br />
respinge soţia (Israel) din cauza infidelităţii ei (Osea 4; Mica 6).<br />
2. Bocetul de înmormântare – aparatul special de măsurat al acestui mesaj şi al „vaiurilor” caracteristice lui îl fac<br />
să fie o formă specială de mesaj (Isaia 5; Hab. 2).<br />
3. Declaraţiile binecuvântărilor din legământ – natura condiţionată a legământului este accentuat iar consecinţele,<br />
atât pozitive cât şi negative, sunt precizate pentru viitor (Deut. 27-28).<br />
24