docendo discimusMigraţia părinţilor la muncă peste hotare se răsfrîngenegativ asupra dezvoltării psiho-emoţionale a copiilor.Conform datelor oficiale, 20 la sută din copii locuiescfără un părinte sau fără ambii, aceştia fiind plecaţi lamuncă peste hotare. Rămaşi fără supraveghere, majoritateadintre ei le creează cadrelor didactice multipledificultăţi, deoarece sînt asiguraţi material, dar au devieride comportament. Psihologul şcolar, ca unitate în statelede funcţie ale instituţiilor de învăţămînt, ar putea ofericonsiliere copiilor rămaşi fără îngrijire părintească, copiilorcu anumite probleme de integrare şi de învăţare,părinţilor. Prin intermediul psihologului, şcoala ar puteadeveni un punct de atracţie atît pentru elevi, cît şi pentrupărinţi şi ar contribui la consolidarea relaţiei dintre şcoalăşi familie. Actualmente, servicii de consiliere şcolarăacordă doar instituţiile cu un număr mare de elevi (peste500). Regretabil este şi faptul că necesitatea acestuispecialist nu este percepută de APL şi APC.Indiferenţa părinţilor faţă de implicarea în Comitetulclasei, Comitetul de părinţi, Consiliul şcolar, Asociaţiilede părinţi etc. este determinată de necunoaşterea roluluiorganelor respective în luarea deciziilor la nivelul instituţieide învăţămînt, de lipsa competitivităţii în selectareapărinţilor pentru aceste organe şi de percepţia părinţilorca fiind doar „resurse de colectare a fondurilor pentruinteresele şcolii”.Un alt obstacol îl constituie faptul că directorii nudispun de suficient timp pentru organizarea eficientă şieficace a lucrului cu părinţii. Ei dedică o parte semnificativădin timp activităţilor didactice (conform 41,5%din manageri, peste 50% din timp) şi deci au mai puţintimp pentru administrarea instituţiei.Buletinele informative, ca formă de comunicareîntre părinţi şi cadre didactice/administraţia şcolii, sîntpracticate rar – indică datele cercetărilor –, în mare partedatorită lipsei de resurse financiare, care pot fi direcţionateîn acest sens. În acelaşi timp, acestea ar putea fivalorificate prin publicarea a multiple informaţii utilepentru părinţi.Politicile educaţionale îndreptate spre sporirea graduluide activism al părinţilor ar putea fi următoarele:Opţiunea politică nr.1. Neimplicarea autorităţilorpublice centrale – ar păstra tradiţia de a vedearolul părinţilor preponderent în oferirea de contribuţiifinanciare, fapt ce va determina scăderea interesuluipărinţilor pentru activităţile şcolare, dar şi al elevilorpentru studii.Opţiunea politică nr.2. Reglementarea cadruluinormativ şi obligarea managerilor instituţiilor de învăţămîntde a elabora strategii şi planuri operaţionalede acţiuni în domeniu, care să prevadă cît mai multeforme de antrenare a părinţilor în activităţile şcolii:organizarea de sesiuni care i-ar ajuta să-i asiste pe copiila teme; oferirea de materiale care i-ar ajuta să monitorizezeefectuarea temelor de către copii; oferirea deconsiliere parentală; organizarea grupurilor de suportpentru părinţii elevilor cu probleme (de ex., violenţă,comportament deviant etc.). Menţionăm, în aceastăordine de idei, că sprijinul acordat părinţilor trebuie săfie individualizat, modalitatea de ajutorare urmînd a fiselectată în funcţie de problema cu care se confruntăcopilul sau familia.Informarea şi formarea părinţilor vizînd şcolaritateacopilului presupune cunoaşterea obligaţiilor legale şi adrepturilor privind educaţia copilului, a metodelor decolaborare cu şcoala, a importanţei propriei atitudini faţăde reuşita şcolară şi socială a copilului. Aceste obiectiveurmează să fie realizate de profesori, care trebuie săbeneficieze de o pregătire corespunzătoare în materie derelaţii cu părinţii. La rîndul lor, părinţii trebuie formaţipentru exercitarea, în cooperare cu profesorii, a roluluilor educativ, iar şcoala urmează să le acorde asistenţă.Educaţia părinţilor nu este necesară numai pentru creştereaşi educarea copiilor, ci şi pentru propria dezvoltaresocială şi spirituală.Opţiunea politică nr.3. Majorarea salariilor cadrelordidactice şi obligarea acestora de a-şi îndeplini înmod responsabil atribuţiile. Responsabilizarea tuturorcadrelor didactice ar putea determina creşterea autorităţiiacestora, sporirea gradului de încredere a părinţilor înşcoală.Politică publică preferabilă: ajustarea cadruluinormativ şi obligarea managerilor instituţiilor de învăţămîntde a elabora strategii şi planuri operaţionalede acţiuni în domeniu, deoarece este axată pe nevoilepărinţilor şi presupune eficientizarea activităţii cadrelormanageriale şi didactice.Pentru realizarea politicii publice preferabile, recomandămMinisterului Educaţiei conceperea unuiRegulament-cadru care să determine manageriiinstituţiilor de învăţămînt să elaboreze strategii şiplanuri operaţionale de acordare de susţinere familiilorelevilor şi de sporire a interesului de participare apărinţilor în activitatea şcolilor. Totodată, sînt necesarecursuri de scurtă durată pentru directorii de şcoliîn scopul pregătirii acestora pentru un managementmodern şi eficient.Situaţia social-economică din R. Moldova îi determinăpe părinţi să caute surse suplimentare de existenţă. Deaceea, recunosc mulţi dintre ei, actualmente, este dificila exercita corespunzător rolul de părinte:• din punct de vedere financiar, ei întîmpină dificultăţiîn acoperirea necesităţilor şcolare alecopiilor lor;• din punctul de vedere al suportului educaţional,părinţii nu îşi pot ajuta copiii la realizarea temelorde casă, deoarece programele sînt foarte complicate.34Parteneriatul şcoală-familie: de la pasivitate la implicare
docendo discimusAstfel, unii părinţi au două sau mai multe locuride muncă, alţii – sînt în căutare de locuri de muncă,în ţară sau peste hotare. Însă, în cele mai multe cazuri,nu le acordă copiilor atenţia necesară din lipsăde timp. De aceea, relaţia lor cu şcoala este frecventignorată.Lipsa de interes a unor părinţi pentru viaţa şcoliieste generată şi de rolul pe care-l au la etapa actualăconsiliile părinteşti. În mare parte, acestea sînt văzutede actorii sociali ca organe de colectare de fonduri, şinu ca instrumente de organizare a unor activităţi şcolare,de cunoaştere a opiniei părinţilor. Managerii acceptăparticiparea părinţilor la procesul de luare a deciziilormai mult formal, gradul de exercitare de către aceştiaa dreptului de a adopta şi a realiza schimbări în cadrulinstituţiilor de învăţămînt fiind redus. Această situaţieeste suplimentată şi de pasivitatea părinţilor, a multorcadre didactice, a administraţiei. În opinia părinţilor,reprezentanţii instituţiilor de învăţămînt trebuie să-i inviteşi să-i implice în activităţi şcolare concrete; relaţiadintre părţi nu trebuie să se rezume doar la adunări degrup, ci să presupună şi întîlniri individuale, la caresă se discute probleme ce ţin de disciplina, reuşita,abilităţile elevilor etc. Or, părinţii îşi doresc o atitudineindividualizată, un suport educaţional personal din parteacadrelor didactice, pentru a-şi ajuta copiii să înveţe,pentru a primi informaţii despre probleme de sănătate,violenţă, droguri etc.Politicile educaţionale ar putea fi axate pe următoareleacţiuni de eradicare a barierelor de participare apărinţilor în viaţa şcolii:Opţiunea politică nr.1. Neimplicarea autorităţilorpublice centrale. Aceasta însă va determina valorizareainsuficientă a rolului părinţilor în educaţia şi instruireacopiilor, fapt ce va diminua rolul lor educativ, lăsîndu-lexclusiv pe seama şcolii.Opţiunea politică nr.2. Introducerea unui control dinpartea Ministerului Educaţiei şi a direcţiilor raionalede învăţămînt privind realizarea planurilor operaţionalepropuse pentru creşterea gradului de participare apărinţilor în viaţa şcolii.Opţiunea politică nr.3. Implementarea noilor tehnologiipentru informarea, formarea şi implicarea părinţilor(servicii Internet, telefonie mobilă etc.). Aceasta vacontribui la informarea sistematică a părinţilor despresuccesele copiilor şi activităţile ce se organizează înşcoală, precum şi la implicarea lor atunci cînd ei vorconsidera că este important.Strategia de politică publică preferabilă ar fiimplementarea noilor tehnologii pentru informarea,formarea şi implicarea părinţilor, ceea ce ar favorizacreşterea gradului de informare a părinţilor despre evenimentelece au loc în cadrul instituţiei de învăţămînt,la formarea părinţilor privind asistarea propriului copilîn educaţie şi responsabilizarea lor în onorarea roluluide părinte.Recomandăm, pentru implementarea politiciipublice preferabile, pilotarea în cadrul unor şcolia noilor tehnologii informaţionale. Acest demerspoate fi realizat cu aportul companiilor ce presteazăservicii de Internet, de telefonie, dar şi cu susţinereacolegiilor de redacţie din şcolile în care se editeazăziare.Aşadar, pentru a consolida parteneriatul şcoală-familiesînt necesare schimbări care să favorizeze realizareacu succes a obiectivelor educaţionale şi formareade competenţe la elevi. Schimbările ţin de instituireaunui mecanism prin care managerii instituţiilor deînvăţămînt să dezvolte strategii şi planuri operaţionaleprivind modalităţile de implicare a părinţilor în viaţaşcolii, axate pe nevoile părinţilor, să aplice tehnologiicare să contribuie la informarea, formarea şi participareaacestora.Referinţe BIBLIOGRAFICE:1. Bezede, R., Parteneriatul şcoală-familie: abordăricreative în contextul şcolii prietenoase copilului, În:DIDACTICA PRO..., nr. 1, 2009.2. Goraş-Postică, V. (coord,); Chicu, V.; Cheianu, D.;Bezede, R., Parteneriatul şcoală-familie în viziuneamanagerilor şcolari. Raport asupra sondajului naţionalrealizat printre directorii de şcoli din R. Moldova,C.E. PRO DIDACTICA, Chişinău, 2009.3. Bezede, R.; Goraş-Postică, V., Parteneriatul şcoalăfamilie.Iniţiativelocale, C.E. PRO DIDACTICA,Chişinău, 2009.4. Bezede, R., Parteneriatul şcoală-familie: calitate şifiabilitate, În: DIDACTICA PRO..., nr.5-6, 2009.5. Goraş-Postică, V.; Cheianu, D.; Bezede, R., Relaţiaşcoală-familie pentru calitate în educaţe, C.E. PRODIDACTICA, Chişinău, 2010.6. DROMESQERE EUROSKOLA, www.dromesqere.net,<strong>Pro</strong>iect finanţat de Comisia Europeană prin programulSOCRATES, INSTITUTUL INTERCULTURALTIMIŞOARA.Această analiză de politici publice se bazează pecercetările efectuate de C.E. PRO DIDACTICA încolaborare cu Centrul de Politici Educaţionale dela Universitatea din Ljubljana.Diana Cheianu-Andrei,Universitatea de Stat din MoldovaViorica Goraş-Postică,Centrul Educaţional <strong>Pro</strong> didacticaRima Bezede,Centrul Educaţional <strong>Pro</strong> didactica<strong>Didactica</strong> <strong>Pro</strong>..., <strong>Nr</strong>.6 (<strong>64</strong>) anul 2010Parteneriatul şcoală-familie: de la pasivitate la implicare35
- Page 2 and 3: Liceul Teoretic Orizontwww.orizont.
- Page 4 and 5: QUO VADIS?Modernizarea învăţăm
- Page 6 and 7: quo vadis?Un alt aspect important,
- Page 10 and 11: ex cathedraIntegrarea portofoliilor
- Page 12 and 13: Ex CathedraPortofoliile de predareP
- Page 14 and 15: Ex CathedraÎn calitate de platform
- Page 16: Ex Cathedraint i,j; T x;for(i=1; i=
- Page 19 and 20: MAPAMOND PEDAGOGICde proiecte inter
- Page 21 and 22: MAPAMOND PEDAGOGICcare aspiră şi
- Page 23: MAPAMOND PEDAGOGIC3 Sentimentul de
- Page 26 and 27: Docendo discimusPortretul profesion
- Page 28 and 29: docendo discimusde conflict. ,,Pe n
- Page 30 and 31: docendo discimus• cetăţeni resp
- Page 32 and 33: docendo discimusextindere a instrui
- Page 34 and 35: docendo discimusParteneriatul şcoa
- Page 38 and 39: Cuvînt. Limbă. Comunicare.Compune
- Page 40 and 41: Cuvînt. limbă. comunicare.formula
- Page 42 and 43: Cuvînt. limbă. comunicare.• ela
- Page 44 and 45: Cuvînt. limbă. comunicare.Pentru
- Page 46 and 47: exercito, ergo sumVizualizarea obie
- Page 48 and 49: exercito, ergo summultă claritate,
- Page 50 and 51: exercito, ergo sum• prezentarea r
- Page 52 and 53: exercito, ergo sumSTRUCTURA LECŢIE
- Page 54 and 55: exercito, ergo sum9. Marble adding
- Page 56 and 57: DicţionarInformatizarea educaţiei
- Page 58 and 59: Dicţionardescoperirea şi organiza