odeºte ceva în el, se mai aude un cîntec, trece iarna ºiînaripatele cîntãtoare se întorc tot aici...ªi atunci sufletul, anume sufletul este cel care primulrenaºte. Transpare cu toatã forþa-i regenerativã, ceea cene defineºte ne-vãzîndu-se, acea energie transcendentãprin care se realizeazã indestructibila relaþie dintre corporalºi astral, dintre fiinþã ºi încã in-defiinþã. E untermen inventat ad-hoc care, sper, contureazã mai bineesenþa fenomenologicã a ceea ce se aflã, în spaþiul Terrei,într-o continuã metamorfozã geo-, bio- ºi antropologicã.Hotarul acestor transformãri este relativizat, iar ritmullor, sub presiunea mediului ºi a factorilor umani, astãzieste cu totul altul decît o sutã de ani sau chiar cîtevadecenii în urmã.Noosfera – aceastã sferã raþionalã idealã, care m-acucerit pe timpuri, ºi pe care marele V. Vernadski o vedeaidentificatã cu un creier imens al biosferei planetare – eibine, aceastã noosferã care astãzi suportã fisuri ozonice,suprapoluãri ºi suprapopulãri devastatoare, cu tot respectulpentru marele savant rus (ca ºi pentru adepþii sãifrancezi Le Roy ºi P. T. de Chardin) nu-ºi mai profileazãîn timp raþiunea beneficã tocmai din cauza unei iraþionaleautodistrugeri, survenite dintr-un exagerat orgoliu alomniscienþei, intervenþiilor intempestive, globalizãriirapace, dar ºi dintr-o totalã surzenie faþã de miºcãrile totmai convulsive ale Sufletului.***Pentru cã atotºtiutorul umanoid s-a amestecat în toate,dar încã n-a învãþat sã-ºi asculte tocmai propriul Suflet.Pentru cã Sufletul este mai mult decît Omul. O viaþãîntreagã (sau o istorie întreagã?) omul, crezînd cã ceea cenu se vede le rabdã pe toate, pare-se, nu face decît sãarunce în suflet cu pietrele de moarã ale rãutãþii, pãcatului,rãzbunãrii, invidiei, minciunii, terorii ºi, bineînþeles, cãnimic nu trece fãrã urmãri. Sufletul geme, sîngereazã,mocneºte de la un singur cuvînt, adeseori, o privire, ungest necugetat, ºi, vai, într-o zi se produce ruptura fatalã:un ºoc, o oftare, un ictus ºi... atît a fost. Umilita suflare seîntoarce în albia Marelui Spirit.Ori se cicatrizeazã treptat ca reptila, se cãtrãneºte, îºiîmbracã armura indiferenþei blazate. Sã ne mai mireatunci de unde se iau înrãiþii, otrepele, criminalii, tiranii?Omul niciodatã nu este egal cu sine. De cele mai deseori el este sub propria sa limitã. ªi doar arareori se înalþãpeste condiþia sa trecãtoare ºi mediocrã. Este clipamiraculoasã pentru care face sã trãieºti, este chiarînariparea virtuþilor sale latente, salvate prin în-sufleþireaunui Destin împlinit!***Surprind aceastã îndreptãþire existenþialã prinstrãluminare într-o frumoasã idee, preluatã de la GastonBachelard ºi dezvoltatã de acad. Mihai Cimpoi într-unrecent eseu, unde este subliniatã necesitatea “curajuluiintelectual al pãstrãrii vii a “clipei conºtiinþei nãscînde”!Este o precizare extrem de importantã încontextul demersului nostru pentru ecologia spiritualã.Precizarea accentueazã curajul conºtiinþei constructive,cu alte cuvinte, nu atît ºi nu doar protecþia ca atare asufletului înseamnã ºi ecologia lui, ci anume “clipaconºtiinþei nãscînde”, care virtualizeazã capacitãþile-icreatoare într-o direcþie mereu înnoitoare ºi nelimitatãîn bine.***Vom constata cã valul tofflerian al erei electronicea supradimensionat toate aceste virtualitãþi creatoare.Noosfera îºi odrãsleºte cu stupoare, dar ºi cu speranþã,noile tehnologii embrionare. Se vorbeºte ca atare denano-tehnologia salvatoare, care, probabil, va redimensionaevoluþia Terrei. Promisiunile sînt cople-ºitoare. Nano-genetica promite cãtre 2010 obþinereagenului nemuririi. Linia tehnologicã este gata pentrulansarea nano-roboþilor, care vor ameliora proceseleinterioare ale organismului uman, sînt elaborate nanocaschetepentru dirijarea din cosmos a soldaþilor pecîmpul de luptã. Microchirurgia, microfibrele, hranaartificialã, microcipurile implantate, care te vor urmãriidentificîndu-te oriunde, sînt deja realitãþi ale acesteilumi. Am intrat, de fapt, în lumea matrixului sau amatricelor dirijabile care, la un moment dat, ar puteasã se rãzvrãteascã împotriva omului rãmas în urmã ºisã creeze pe glob o civilizaþie artificialã, invizibilã,dacã nu cumva aceastã lume invizibilã deja este creatãºi ne este nouã pînã la un punct paralelã.***Mai sînt oare valabile categoriile arhaice pentru carecontinuãm sã pledãm cu înverºunare? Supraputerile îºietaleazã ambiþiile. La fel de ameninþãtor se extindesubdezvoltarea, subnutriþia ºi subestimarea provocãrilorecologice.***Iernile ning în miezul verii ºi verile se caþãrã în saniaiernilor.***ªi noi continuãm sã credem cã sufletul, mila, iubirea,credinþa, toleranþa ºi simþul mãsurii sînt comenzilediriguitoare de pe Arca lui Noe, care au scos ºi încã maipot scoate surcica naufragiaþilor spre un nou Ararat.***Pentru cã, oricare ar fi provocãrile viitorului, neºopteºte magistra experienþã a piramidelor egiptene, amonumentelor sanscrite ºi a mitemelor biblice, numaiîn stihia muncii fãcute cu tragere de inimã, cu dreaptãraþiune ºi suflet curat, fãrã prihanã, omul îndreptãþeºtemenirea sa de fiinþã gînditoare ºi ziditoare a proprieiurme în amintirea urmaºilor.Este tocmai îndreptãþirea acelei predicþii iniþiale, deîn-stãpînire armonioasã printre toate vieþuitoarele, zburãtoarele,cãþãrãtoarele, înfloritoarele, curgãtoarele ºiprivitoarele sale feþe, prin noi înºine, la minunea imensãºi firavã a acestui irepetabil Univers.6DESPRE ECOLOGIE, CU SUFLET
CURRICULUM VITAEColegiul de Ecologie din Republica MoldovaStarea ecologicã a Republicii Moldova a atins unnivel critic, condiþionînd atît deteriorarea mediului deviaþã cît ºi degradarea populaþiei din punct de vederefizic ºi genetic. Problemele ecologice cer soluþii imperioase,nu doar constatãri privind poluarea mediuluiambiant ºi declaraþii despre necesitatea protejãrii lui,pãstrãrii resurselor naturale care asigurã existenþaumanã. De aceea, ocrotirea mediului a devenit un factorde primã importanþã. Regenerarea tuturor resurselorîn mãsura posibilitãþilor, menþinerea lor într-o starenepoluatã, întreprinderea unor acþiuni concrete înseamnãa garanta aceastã existenþã în prezent ºi în viitor.Guvernul Republicii Moldova, conºtientizînd gravitateaproblemelor de mediu ºi mijloacele modeste decare dispunem pentru a le soluþiona adecvat, a înfiinþatîn 1997 Colegiul de Ecologie care, în scurt timp, s-aîncadrat activ în procesul educaþional.Colegiul pregãteºte specialiºti la urmãtoarele profiluri:Ecologie ºi protecþia mediului, Management,Expertiza ecologicã, Silviculturã ºi grãdini publice,Sisteme informaþionale ºi tehnicã de calcul. Procesul deînvãþãmînt se realizeazã în douã etape, asigurînd:– studiile liceale;– pregãtirea generalã ºi de specialitate.În prezent aici îºi fac studiile circa 400 de studenþi,viitori ecologiºti care, pe parcursul a 4 ani, însuºescdisciplinele generale ºi speciale, limbile moderne(franceza, engleza), calculatorul. Colegiul este primainstituþie de învãþãmînt superior de scurtã duratã din RepublicaMoldova unde sînt înmatriculaþi ºi tineri dinstrãinãtate: Cuba, Bangladesh, Finlanda, Vietnam, Mongolia.Dupã absolvire, studenþii au posibilitate sã seînscrie la secþia de zi sau fãrã frecvenþã a Universitãþiide Ecologie ºi ªtiinþe Socio-Umane.Procesul educaþional este asigurat de pedagogi deînaltã calificare, cu o bogatã experienþã în domeniu.Profesionalismul ºi competenþa corpului didactic sîntcunoscute ºi apreciate nu doar în republicã, dar ºi pestehotarele ei, iar programele de studiu ale Colegiuluicorespund standardelor internaþionale.Pe parcursul a 5 ani de activitate instituþia a reuºit sãse afirme, implicîndu-se în elaborarea strategiilor deprotecþie a mediului. Þãrile în tranziþie, cum este ºi RepublicaMoldova, nu sînt capabile sã rezolve toateproblemele de mediu în termenele ºi condiþiile impusede gravitatea situaþiei, cãci impactul poluãrii aerului ºia resurselor acvatice are un caracter difuz, transfrontalier,afectînd direct sau indirect factorii de mediu din regiuneºi din întreaga Europã. Iatã de ce cooperarea regionalãºi internaþionalã comportã o semnificaþie deosebitãpentru republica noastrã. În acest context, corpul didactical instituþiei a reuºit sã stabileascã relaþii de colaborarecu colegii din alte þãri, în special cu cei din SUA.Perfecþionarea cadrului juridic ºi instituþional,evaluarea impactului ecologic, controlul asupra poluãriiºi monitoring-ul de mediu, elaborarea strategiilor ºi aplanurilor de acþiuni în domeniu se numãrã printreprincipalele direcþii de cooperare cu DepartamentulEcologic din Washington. În aspect strategic, politicaacestei conlucrãri are la bazã urmãtoarele domenii:– prevenirea poluãrii aerului, solului, apei;– deºeurile solide ºi toxice;– tehnologii ecologic pure;– biodiversitatea ºi silvicultura durabilã;– consolidarea capacitãþii instituþionale;– conºtientizarea problemelor ºi educaþia ecologicã;– schimbul de informaþii ºi tehnologii;– cooperarea în cadrul convenþiilor internaþionale.Activitãþile ºi metodologiile aplicate în Colegiul deEcologie sînt orientate spre formarea unei culturiecologice care devine condiþie obligatorie pentru compatibilizareasocietãþii cu mediul ambiant. Cultura ecologicãnecesitã un sistem de instruire corespunzãtor pentrua educa din fragedã copilãrie cetãþeni în spiritul valorilorlumii contemporane.Viitorul nu începe mîine, fiecare minut poate fitransformat într-un nou început.Ludmila GONÞA,director adjunct7