DICŢIONAREducaţia intelectualăSorin CRISTEAUniversitatea din BucureştiEducaţia intelectuală reprezintă un conţinut pedagogiccu caracter general implicat în orice activitate deformare-dezvoltare a personalităţii umane. În sens larg,aceasta poate Þ înţeleasă ca educaţie ştiinţiÞcă, realizatăîn mod special în cadrul procesului de învăţămînt. Esenţasa este concentrată la nivelul funcţiei şi structurii sale debază. Funcţia de bază a educaţiei intelectuale constă înformarea-dezvoltarea personalităţii la nivelul dimensiuniisale cognitive ştiinţiÞce. Structura de bază, care va Þreßectată la nivelul obiectivelor speciÞce, include componenteinformative (cunoştinţe ştiinţiÞce fundamentaleşi operaţionale, deprinderi şi strategii ştiinţiÞce) şi formative(capacităţi şi atitudini ştiinţiÞce). Calitatea educaţieiintelectuale depinde de gradul de corelaţie dintre componenteleinformative şi cele formative. Pe de altă parte,angajarea educaţiei intelectuale în realizarea obiectivelorcelorlalte conţinuturi generale ale educaţiei (morale, tehnologice,estetice, Þzice) condiţionează nivelul calitatival acestora. În sens restrîns, educaţia intelectuală poateÞ raportată doar la activităţile didactice speciÞce, carevizează realizarea unor obiective pedagogice de ordincognitiv. În această accepţie există tendinţa raportăriieducaţiei intelectuale doar la resursele existente în cadrulactivităţilor de instruire, în general, a celor de tip formal,în mod special. În mod analogic este întreţinută ideeareducerii educaţiei ştiinţiÞce doar la disciplinele integrateconvenţional în familia “ştiinţelor exacte”.Criteriile de deÞnire şi analiză sînt cele valabile şi încazul celorlalte conţinuturi generale ale educaţiei: valoareageneral-umană; obiectivele; conţinuturile particulare,metodologia, principiile.Valoarea general-umană aflată la baza educaţieiintelectuale este cea a adevărului ştiinţiÞc, care conţineresurse formative fundamentale: rigurozitate, esenţialitate,obiectivitate, legitate, stabilitate epistemică, deschideremetodologică etc. Toate acestea conferă conţinutuluigeneral proiectat, conţinuturilor speciÞce, dimensiuneaunei educaţii prin ştiinţă şi pentru ştiinţă.Abordarea educaţiei intelectuale ca educaţie ştiinţiÞcăpresupune depăşirea sensului restrictiv, persistent uneorichiar în literatura de specialitate. În esenţa sa, educaţiaintelectuală vizează toate domeniile ştiinţei (ştiinţelematematice, ştiinţele naturii, ştiinţele istorice, ştiinţelesocio-umane), legitimate prin existenţa unui obiect propriude cercetare, dar şi a unor metodologii şi legităţi speciÞce.În toate situaţiile, activitatea de formare-dezvoltare a personalităţiiumane angajează valorile intrinseci adevăruluiştiinţiÞc, exprimate pedagogic prin cunoştinţe, capacităţişi atitudini ştiinţiÞce, fundamentate raţional, dar avînd şi osusţinere afectivă, motivaţională, volitivă, caracterială.Adevărul ştiinţific, ca reper axiologic al educaţieiintelectuale, angajează un set de capacităţi cognitive superioare(gîndire, inteligenţă, limbaj, memorie, imaginaţie),care asigură premisa proiectării şi a dezvoltării calitativea tuturor conţinuturilor educaţiei. Aceasta nu trebuie săînsemne acordarea educaţiei intelectuale:a) a unui rol exclusiv la nivelul instruirii şcolare,tendinţă existentă în pedagogia tradiţională;b) a unei ponderi mai mari dimensiunii informativeîn defavoarea celei formative.Valoarea pedagogică superioară a adevărului ştiinţiÞceste susţinută în plan psihologic de corelaţia existentă lanivelul structurii gîndirii – resursă de bază a educaţieiintelectuale – între latura informativă (noţiuni, judecăţi,raţionamente) şi latura operaţională (operaţiile logice104
DICŢIONARfundamentale şi instrumentale) angajată în proiectarea şirealizarea oricărui conţinut general ale educaţiei.Obiectivele pedagogice ale educaţiei intelectuale potÞ clasiÞcate după gradul lor de generalitate:a) obiectivul general: formarea-dezvoltarea conştiinţeiştiinţiÞce;b) obiectivele speciÞ ce: formarea-dezvoltarea conştiinţeiştiinţiÞce teoretice; formarea-dezvoltareaconştiinţei ştiinţiÞce practice;c) obiectivele concrete, rezultate din operaţionalizareaobiectivelor speciÞce, realizabile în cadrul unoractivităţi educative, didactice, extradidactice etc.Obiectivul pedagogic general al educaţiei intelectualeangajează procesul psihologic complex de formare-dezvoltarea conştiinţei ştiinţiÞce a personalităţii, în diferitecontexte formale şi nonformale, în mediul şcolar şi extraşcolar.Prin raportarea permanentă la obiectivul dat,educaţia intelectuală are un caracter complex şi dinamic,angajat dincolo de latura informativă a demersului speciÞcsau chiar de coordonatele activităţii de instruire, care poziţionează,de regulă, în mod pregnant şi prioritar, acţiunilesale realizabile în cadrul procesului de învăţămînt. Acestobiectiv reßectă interdependenţa dintre latura informativăşi cea formativă a cunoaşterii logice, bazată, pe de o parte,pe dobîndirea de concepte, judecăţi, raţionamente, principii,paradigme ştiinţiÞce, iar, pe de altă parte, pe dobîndireade deprinderi, strategii, atitudini ştiinţiÞce. Cele două laturisînt complementare la nivelul structurii de funcţionare aconştiinţei ştiinţiÞce formată şi dezvoltată continuu prinmijloace şi resurse pedagogice speciÞce.Obiectivele speciÞ ce educaţiei intelectuale reßectăstructura de funcţionare a obiectivului general, transpusăpedagogic la două niveluri de referinţă:a) la nivel teoretic, ele vizează dobîndirea: cunoştinţelorştiinţiÞce fundamentale, care constituie nucleulepistemic tare al Þecărei ştiinţe, trunchiul de bază al Þecăreidiscipline de învăţămînt; a capacităţilor intelectualecu valoare de aplicabilitate pedagogică şi socială ridicată:competenţă de cunoaştere, competenţă de comunicare,competenţă de creaţie; a capacităţilor cognitive de maximăeÞcienţă pedagogică şi socială: aptitudini cognitivegenerale şi speciÞce; atitudini cognitive cu o largă susţinereafectivă, motivaţională, caracterială; a capacităţilor creativeîn sens integrativ: epistemic (intra-, inter-, transdisciplinaritate);etic (deschiderea cunoştinţelor spre lume, încondiţii de schimbare socială rapidă; dobîndirea capacităţiide integrare a cunoştinţelor, deprinderilor, strategiilor şiatitudinilor intelectuale căpătate anterior (vezi şi obiectivelespeciÞce propuse la nivel practic) într-o concepţieştiinţiÞcă generală, deschisă în direcţia (auto)perfecţionăriiactivităţii umane;b) la nivel practic, ele vizează dobîndirea: deprinderilorşi a strategiilor intelectuale fundamentale, bazate pe:– tipuri de raţionament deductiv şi analogic;– tipuri de organizare a gîndirii în sens convergentşi divergent;– tipuri de instrumente ale gîndirii euristice şi algoritmice;a atitudinilor intelectuale superioare,care oferă căi de cunoaştere eÞcientă, respectivmodalităţi de perfecţionare continuă a cunoştinţelor,deprinderilor şi strategiilor intelectualeînvăţate; a atitudinilor intelectuale creative, aplicabileca strategii de învăţare eÞcientă în condiţiide adaptabilitate optimă la situaţii şi contexteaßate în continuă schimbare.Conţinutul şi metodologia educaţiei intelectualereßectă dimensiunea generală şi speciÞcă a obiectivelorasumate, care pot Þ operaţionalizate respectînd particularităţileÞecărui domeniu al cunoaşterii, Þecărei profesiişi situaţii sociale, Þecărei trepte şcolare, Þecărei etape devîrstă psihologică/şcolară.Conţinutul speciÞc educaţiei intelectuale este realizabil,îndeosebi, prin activităţile didactice organizatela nivelul procesului de învăţămînt, proiectate însă înperspectiva formării-dezvoltării permanente a personalităţii.Structura sa de bază susţine formarea şi valoriÞcareainteligenţei la un nivel care “îl învăţa pe elev să o dezvolteatîta timp cît este capabil de progres, chiar după încheiereavieţii şcolare” (8; 27).Educaţia intelectuală realizată, în mod special, prinactivitatea de instruire ridică problema epistemologică anaturii conţinuturilor preluate pedagogic de la nivelul celormai importante ştiinţe (abordate disciplinar, intradisciplinar,interdisciplinar, pluridisciplinar, transdisciplinar). Sîntangajate astfel numeroase resurse cognitive cu potenţialformativ extrem de complex şi de diversiÞcat, adaptabilela speciÞcul Þecărui nivel de învăţămînt.În mod gradual, rezultă o educaţie intelectuală:a) concretă (în învăţămîntul primar);b) abstractă (în învăţămîntul secundar superior);c) spiritualizată (în învăţămîntul superior).Cele trei niveluri ale educaţiei intelectuale – concretă,abstractă, spiritualizată, perfectibile în perspectivaeducaţiei permanente – reßectă dinamica modelului deelaborare a cunoaşterii în sens constructivist, propus deJ. Piaget (8; 28-39).Educaţia intelectuală concretă, proiectată la nivelulvîrstelor psihologice corespunzătoare învăţămîntului preşcolarşi primar, permite prelungirea acţiunilor senzoriomotoriila nivelul unor structuri de gîndire preoperatorii(3-6/7 ani) şi chiar operatorii (6/7-10/11 ani), limitate însădoar la obiecte concrete nu şi la ipoteze şi enunţuri verbale,al căror progres este posibil deocamdată “încă din aproapeîn aproape”. De aici rezultă importanţa alegerii unorconţinuturi ale educaţiei intelectuale cu o bază intuitivă,incluzînd deÞnirea şi analiza unor concepte concrete, carepot Þ reprezentate sau actualizate în plan concret, la nivelulexperienţei cognitive a elevului.<strong>Didactica</strong> <strong>Pro</strong>..., Nr.2-3(54-55) anul 2009EDUCAŢIA INTELECTUALĂ105
- Page 5 and 6:
QUO VADIS?Cu o anumită întîrzier
- Page 7:
QUO VADIS?fapt, la fel ar aÞrma da
- Page 10 and 11:
QUO VADIS?nu-şi piardă - pe parcu
- Page 12 and 13:
QUO VADIS?PROFESORUL ŞI NOUA ÎNŢ
- Page 14 and 15:
EVENIMENTE PRO DIDACTICAIntegrare E
- Page 16 and 17:
EVENIMENTE PRO DIDACTICAServicii la
- Page 18 and 19:
EVENIMENTE PRO DIDACTICAProiecte lo
- Page 20 and 21:
EX CATHEDRAEducaţia intelectuală
- Page 22 and 23:
EX CATHEDRAunei naţiuni… (5, p.
- Page 24 and 25:
EX CATHEDRAurmătoarea structură g
- Page 26 and 27:
EX CATHEDRAtinţele anterioare ale
- Page 28 and 29:
EX CATHEDRAconceptelor ştiinţiÞc
- Page 30 and 31:
EX CATHEDRAnumai să aplice modele
- Page 32 and 33:
EX CATHEDRAaÞrmă că unele persoa
- Page 34 and 35:
EX CATHEDRAun ritm progresiv, nu nu
- Page 37 and 38:
EX CATHEDRADin perspectiva instruir
- Page 39 and 40:
EX CATHEDRAEtapa a III-a: Studiul i
- Page 41 and 42:
EX CATHEDRAprezentarea soluţiei co
- Page 43 and 44:
EX CATHEDRATabelul 1. Modelul didac
- Page 45 and 46:
EX CATHEDRAProgramul de pregătire
- Page 47 and 48:
EX CATHEDRAACCEPŢIUNI MODERNE ASUP
- Page 49 and 50:
EX CATHEDRAde codiÞcare a comenzil
- Page 51 and 52:
EX CATHEDRACONCLUZII:• Conexiunea
- Page 53 and 54:
EX CATHEDRAPrelucrînd răspunsuril
- Page 55 and 56: EDUCAŢIE DE GENperspectiva educaţ
- Page 57 and 58: EDUCAŢIE DE GEN- să conştientize
- Page 59 and 60: EDUCAŢIE DE GEN• lider - îşi f
- Page 61 and 62: EDUCAŢIE DE GENCare dintre condiţ
- Page 63 and 64: EDUCAŢIE DE GENAnexa 5. „Păi, u
- Page 65 and 66: EDUCAŢIE DE GENcu suportul Þnanci
- Page 67 and 68: EDUCAŢIE DE GENÎn cadrul proiectu
- Page 69 and 70: MANAGEMENT EDUCAŢIONALDirectoareaD
- Page 71 and 72: MANAGEMENT EDUCAŢIONALÞlozoÞcă
- Page 73 and 74: PENTRU O FORMARE CONTINUĂ DE CALIT
- Page 75 and 76: PENTRU O FORMARE CONTINUĂ DE CALIT
- Page 77 and 78: INCLUSIV EUPractici incluzive de ed
- Page 79 and 80: INCLUSIV EUAceasta a răbdat pînă
- Page 81 and 82: INCLUSIV EUmezina, la fel ca iedul
- Page 83 and 84: EXERCITO, ERGO SUMDiscuţii contrad
- Page 85 and 86: EXERCITO, ERGO SUMo situaţie Þnal
- Page 87 and 88: EXERCITO, ERGO SUMTabelul 1. Valori
- Page 89 and 90: EXERCITO, ERGO SUMFigura 1. Aspecte
- Page 91 and 92: EXERCITO, ERGO SUMRaduPovestea e in
- Page 93 and 94: EXERCITO, ERGO SUMPagina de jurnalA
- Page 95 and 96: EXERCITO, ERGO SUMDezvoltarea creat
- Page 97 and 98: EXERCITO, ERGO SUMÎn economia ţă
- Page 99 and 100: EXERCITO, ERGO SUMprocese şi fenom
- Page 101 and 102: DEZVOLTAREA, GÎNDIRII CRITICEa unu
- Page 103 and 104: DEZVOLTAREA GÎNDIRII CRITICEc) pă
- Page 105: DEZVOLTAREA GÎNDIRII CRITICEÎn r
- Page 109 and 110: DICŢIONARtinderea la nivel de conc
- Page 111 and 112: Schimbări de paradigmă în teoria