infracţiuni (Matznetter c. Austria, §9) şi tulburarea ordinii publice (Lettelier c. Franţa,§51).Atunci când analizează posibilitatea de a se dispune eliberarea pe cauţiune,Judecătorul european nu urmăreşte repararea unui prejudiciu, ci are în vedere scopulasigurării prezenţei celui inculpat în faţa instanţei. Autorităţile judiciare naţionale trebuiesă depună o diligenţă deosebită în aprecierea cuantumului cauţiunii, 1 manifestând tot atâtde multă grijă în fixarea acestuia ca şi atunci când decid indinspensabilitatea prelungiriiarestării preventive. 2Valoarea cauţiunii trebuie apreciată de către instanţă, prin raportare la mai multeelemente. Astfel trebuie avute în vedere persoana şi nivelul resurselor celui în cauză 3 ;atitudinea faţă de perspectiva pierderii sau executării cauţiunii, în caz de neprezentare înfaţa autorităţilor, ca mijloc de a preveni orice intenţie de sustragere 4 . Cât priveşteamploarea prejudiciului care i se impută, Fosta Comisie a decis că acest criteriu poate fiavut în vedere în situaţia în care acesta ar rezulta din infracţiuni ce poartă asupra unorimportante deturnări de fonduri. 5În sistemul nostru de drept, cu toate că de iure, prin art. 160 4 şi 160 5 din Codul deProc. Pen., avem reglementată posibilitatea liberării pe cauţiune, atât în faza de urmărirepenală, cât şi în faza de judecată totuşi, de facto, instanţele române nu o aplică aproapeniciodată. De pildă, prin decizia nr. 3006 din 5 iunie 2007, a Secţiei Penale a ICCJ, s-arespins cererea de liberare provizorie făcută de petenta D.A., invocându-se aceleaşi motivestereotipe: complexitatea cauzei, gravitatea infracţiunii (trafic de influenţă) şi gradul depericol social. 61 Stazkov c. Bulgaria, 12 octombrie 2006; Bojilov c. Bulgaria, 22 noiembrie 2004.2 Iwanczuk c. Polonia, 15 noiembrie 2001;Toshev c. Bulgaria, 10 august 2006; Skrobol c. Polonia, 13septembrie 2005.3 Comisia: Moussa c. Franţa, 21 iulie 1997, p.92; Punzelt c. Cehia, 25 aprilie 2000; Georgieva c. Bulgaria, 3iulie 2008.4 Neumeister c. Austria, cit. supra; Iwanczuk c. Polonia, cit. supra.5 Comisia: Moussa c. Franţa, 21 iulie 1997, p.92 apud C. Bârsan, op.cit., p. 3686 Laura Codruţa Kovesi, Dana Tiţian, Daniela Frăsie, op. cit., p. 175-17670
CONCLUZIIÎn opinia noastră, orice societate care pretinde că garantează libertatea şi siguranţapersoanei, trebuie să depună mai întâi toate diligenţele pentru a garanta acest drept.Convenţia Europeană a Drepturilor Omului în art. 5 proclamă acest drept, arată limitărilece i se pot aduce, dupa care implementează o serie de garanţii fundamentale şi speciale.Printre garanţiile speciale enunţate relativ la măsura arestării preventive, regăsim şi peaceea a duratei rezonabile a arestării.În studiul de faţă am încercat să dezbatem problematica duratei rezonabile aarestării preventive prin prezentarea jurisprudenţei Curtii relevante în acest sens, prinraportare la jurisprudenţa instanţelor române. În unele locuri am facut referire şi la situaţiadin alte state membre ale Consiliului Europei, acolo unde am considerat că o abordare înparalel este oportună pentru incursiunea noastră.Mai întâi am făcut o prezentare a cadrului general în care se regăseşte tema noastră.Am considerat ca fiind necesară lămurirea notiunii de ,,durată rezonabilă” în contrast cuprincipiul celerităţii, atât de des invocat în ultima vreme. După aceea am încadrat garanţiatermenului rezonabil al arestării preventive în contextul articolului 5 din CEDO, iar maiapoi am prezentat cadrul legislativ din ţara noastră, semnificativ pentru tema aleasă.Ulterior am analizat garanţia specială a duratei rezonabile a detenţiei preventiveavând în vedere domeniul ei de aplicare astfel cum a fost determinat de Curte prinjurisprudenţa propagată începând cu momentul Wemhoff c. Germania, după care amprezentat modalitatea de calcul a duratei arestării în funcţie de momentul iniţial (dies aquo) al acesteia şi momentul final ce trebuie luat în considerare (dies ad quem).Având în vedere faptul că Instanţa europeană nu a stabilit o durată fixă în acestsens, în continuare, am dedicat un capitol modalităţii de apreciere a caracterului rezonabilal arestării preventive. Mai întâi am considerat ca fiind absolut necesar să delimitămnoţiunea de ,,termen rezonabil” prevăzută în art. 5 §3, de cea prevăzută în art. 6 §1 dinCEDO pentru a se evita orice confuzie atunci când vor fi puse în discuţie criteriile deapreciere a durate rezonabile, care sunt dealtfel în mare parte aceleaşi în cazul ambelorarticole.Mai apoi, am făcut referire, pe de-o parte, la motivele principale invocate deautorităţile naţionale atunci când acestea recurg la dispunerea prelungirii sau a menţineriiarestării preventive, iar pe de altă parte, am arătat principalele obligaţii care incumbă71
- Page 1:
UNIVERSITATEA “BABEȘ-BOLYAI” C
- Page 4 and 5:
I. CAPITOL PRELIMINAR1. NOŢIUNEA D
- Page 6 and 7:
În linii mari, în ceea ce priveş
- Page 8 and 9:
2. TERMENUL REZONABIL ÎN CONTEXTUL
- Page 10 and 11:
aplică tuturor categoriilor prevă
- Page 12 and 13:
partea a doua, care la rândul ei,
- Page 14 and 15:
3.3.Modificarea Constituţiei. Prin
- Page 16 and 17:
cauzei 1 . Pentru a exista o garan
- Page 18 and 19:
infracţiune sau când există moti
- Page 20 and 21: persoane prezumată ca fiind nevino
- Page 22 and 23: dat în cele din urmă o soluţie i
- Page 24 and 25: instanţă. 5 Mai precizăm că în
- Page 26 and 27: judecată instanţa este obligată,
- Page 28 and 29: III. APRECIEREA CARACTERULUI REZONA
- Page 30 and 31: acuzat. 4 Atât în art. 5 cât şi
- Page 32 and 33: În jurisprudenţa Curţii Europene
- Page 34 and 35: anumită jurisdicţie a unei probe
- Page 36 and 37: mare, cu atât aprecierea caracteru
- Page 38 and 39: expert să-şi depună raportul la
- Page 40 and 41: nefondate, a refuzat să se supună
- Page 42 and 43: Într-o hotărâre recentă dată
- Page 44 and 45: Din motivarea instanţei interne, c
- Page 46 and 47: Jurisprudenţa Curţii ne relevă a
- Page 48 and 49: încercarea de a se sustrage urmăr
- Page 50 and 51: noi impus de Curte. 1 În doctrină
- Page 52 and 53: espective se diminuează cu timpul,
- Page 54 and 55: Considerăm că dată fiind complex
- Page 56 and 57: egulii generale a judecării în st
- Page 58 and 59: libertate. 1 În cele ce urmează,
- Page 60 and 61: preventive, au fost respinse cereri
- Page 62 and 63: Caracterul justificat al arestării
- Page 64 and 65: De asemenea şi atitudinea procesua
- Page 66 and 67: ’90, după ce au început să con
- Page 68 and 69: de circumstanţele speţei, asemene
- Page 72 and 73: instanţelor naţionale, diligenţe
- Page 74 and 75: BIBLIOGRAFIE Tratate, Cursuri, Cule
- Page 76 and 77: 30. KÖVESI, Laura Codruţa, TIŢIA
- Page 78 and 79: Revue Trimestrielle des Droits de l
- Page 80 and 81: Lista Hotărârilor Citate înOrdin
- Page 82 and 83: 97. Moisejevs c. Letonia, 15 iunie
- Page 84 and 85: CUPRINSCuvânt-înainte ...........