’90, după ce au început să conştientizeze cât de gravă este ignorarea acestei noţiuni, nicimăcar nu au mai publicat hotărârile de prelungire a detenţiei care nu făceau referire laaceastă problemă. 1 Este esenţial să se aibă în vedere caracterul rezonabil al arestăriipreventive, mai ales în situaţia în care, termenul maxim de detenţie preventivă, prevăzut delegislaţia internă, a fost depăşit. 2 Ba mai mult, într-o altă cauză, Curtea a folosit acestargument chiar şi în situaţia în care durata maximă a arestării preventive, prevăzută dedreptul intern, nu a fost depăşită. 3 În jurisprudenţa instanţelor noastre avem decizia nr.5799 a Secţiei Penale a ICCJ, din 5 noiembrie 2004, prin care s-a acceptat menţinerea îndetenţie a inculpatului pe motivul că ,,s-au administrat majoritatea probelor, infracţiuneafiind şi flagrantă, prin urmare este intemeiată hotărârea prin care s-a dispus mentinereaarestării preventive a inculpatului pentru o perioadă mai mică decât maximul perioadeiprevăzută de lege”. 43. INTERZICEREA UNUI SISTEM AUTOMAT DE PRELUNGIRE ADETENŢIEIŢinând seama de caracterul excepţional al măsurii arestării preventive, potrivitConvenţiei şi jurisprudenţei Curţii, este interzisă plasarea şi menţinerea automată a acesteimăsuri prin utilizarea unor formule stereotipe. 5 Atât în doctrină cât şi în jurisprudenţă searată că prelungirea automată a arestării preventive contravine art. 5 §3 din Convenţie,atunci când legile unui stat prezumă justificarea detenţiei preventive, fără a exista garanţiireale care să garanteze efectivitatea prezumţiei de nevinovăţie. 6 Bunaoară, în sistemul dedrept bulgar, există o prezumţie că arestarea preventivă este obligatorie pentru infracţiunilede o anumită gravitate. Singura posibilitate a celui acuzat de comiterea unei asemeneainfracţiuni, este aceea de a proba el însuşi, că este exclus orice pericol de sustragere de laproces, de împiedicare a anchetei, sau de comitere a unei noi infracţiuni. 7Siguranţa, privită stricto sensu, presupune dreptul unei persoane fizice de a nu fiarestată sau menţinută în arest, decât în condiţiile precise şi strict reglementate de legile1 Rusen Ergec et Jacques Velu, La notion de ,,délai raisonnable’’... op.cit.,p. 143.2 Shcheglyuk c. Rusia, 14 noiembrie 2006; Korchuganova c. Rusia, 8 iunie 2006( 5 ani, 1 lună şi 26 de zile);Khudozorov c. Rusia, 8 noiembrie 2005 (5 ani, 4 luni şi 6 zile) apud D. Bogdan, op.cit., p. 128.3 Mamedova c. Rusia, 1 iunie 2006. Reclamanta a stat în detenţie aproximativ 1 an, iar legea ruseascăpermite o detenţie de maxim 2 ani.4 Dorel George Matei, op.cit, p. 24-27.5 D. Allix, op.cit., p. 55.6 Michel MOUCHARD, La durée de la détention provisoire (article 5 § 3)…op.cit., p. 149.7 D. Bogdan, op.cit., p. 130.66
unui stat. Totuşi această chestiune reprezintă doar un singur aspect cu privire la ceea ceînseamnă protejarea libertăţii individuale a unei persoane în mod efectiv. 1 Or, după cumam văzut, există încă legislaţii care atentează la deplinătatea acestui drept. Rolul Instanţeieuropene este acela de a stabili dacă autorităţile sunt în măsură să demonstreze existenţafaptelor concrete care să justifice o atingere adusă dreptului la respectarea libertăţiiindividuale. Incumbă astfel autorităţilor naţionale rolul de a stabili şi demonstra, pe bazacontrolului judiciar, existenţa unor fapte concrete care să atragă legalitatea şi justificarearegulilor privind libertatea individuală. 2Mai trebuie să semnalăm că în Recomandarea din 27 septembrie 2006 aComitetului de Miniştrii ai Statelor membre în cadrul Consiliului Europei, se stipulează că,,este necesar a se veghea ca utilizarea arestării preventive să fie întotdeauna excepţionalăşi justificată.” De asemenea, în secţiunea dedicată principiilor generale aplicabile seprevede că ,, niciodată plasarea în detenţie preventivă a unor persoane bănuite desăvârşirea unor infracţiuni, nu trebuie să fie impusă în mod obligatoriu” (art. 3 paragr. 2). 34. OBLIGAŢIA INSTANŢELOR DE A AVEA ÎN VEDEREDISPUNEREA UNOR MĂSURI <strong>AL</strong>TERNATIVE4.1. Dispunerea unor măsuri alternative.Obligaţie şi facultate. Dacă libertatea este considerată ca fiind regula, iar detenţiaeste o situaţie de excepţie, rezulă că libertatea se impune de fiecare dată când nu existănicio exigenţă veritabilă care să i se opună. 4 Avem de a face cu o obligaţie prin care seimpune instanţelor naţionale, analizarea efectivă a posibilităţii de a aplica o măsură,,facultativă şi provizorie” 5 , anume liberarea provizorie sub control judiciar. Prin urmarenu avem o obligaţie absolută, ci în ipoteza în care autorităţile judiciare nu au dispus sau nuau luat în considerare ,,măsuri mai blânde”, Instanţa europeană analizează dacă, în funcţie1 Melique David, op.cit. , p. 132.2 Stoyan Dimitrov c. Bulgaria, 1 martie 2010, §88; Kolev c. Bulgaria, 28 aprilie 2005; Ilijkov c. Bulgarie, 26juillet 2001, §96. În această din urmă speţă, Curtea tratează pe larg această problemă. În fapt, Peter Ilijkov afost bănuit de săvârşirea infracţiunilor de trafic de influenţă şi fals în înscrisuri oficiale, pentru careautorităţile bulgare l-au ţinut în arest preventiv mai bine de 5 ani.3 Conseil de l’Europe, Recommandation Rec(2006)13 du Comité des Ministres aux Etats membresconcernant la détention provisoire, les conditions dans lesquelles elle est exécutée et la mise en place degaranties contre les abus, din 27 septembrie 2006 publicată pe: https://wcd.coe.int/ViewDoc.jsp?id=1041269.4 Pierre Lambert, op.cit., p. 10.5 Gr. Theodoru, op.cit., p. 482; D. Ionescu, op.cit., p. 284.67
- Page 1:
UNIVERSITATEA “BABEȘ-BOLYAI” C
- Page 4 and 5:
I. CAPITOL PRELIMINAR1. NOŢIUNEA D
- Page 6 and 7:
În linii mari, în ceea ce priveş
- Page 8 and 9:
2. TERMENUL REZONABIL ÎN CONTEXTUL
- Page 10 and 11:
aplică tuturor categoriilor prevă
- Page 12 and 13:
partea a doua, care la rândul ei,
- Page 14 and 15:
3.3.Modificarea Constituţiei. Prin
- Page 16 and 17: cauzei 1 . Pentru a exista o garan
- Page 18 and 19: infracţiune sau când există moti
- Page 20 and 21: persoane prezumată ca fiind nevino
- Page 22 and 23: dat în cele din urmă o soluţie i
- Page 24 and 25: instanţă. 5 Mai precizăm că în
- Page 26 and 27: judecată instanţa este obligată,
- Page 28 and 29: III. APRECIEREA CARACTERULUI REZONA
- Page 30 and 31: acuzat. 4 Atât în art. 5 cât şi
- Page 32 and 33: În jurisprudenţa Curţii Europene
- Page 34 and 35: anumită jurisdicţie a unei probe
- Page 36 and 37: mare, cu atât aprecierea caracteru
- Page 38 and 39: expert să-şi depună raportul la
- Page 40 and 41: nefondate, a refuzat să se supună
- Page 42 and 43: Într-o hotărâre recentă dată
- Page 44 and 45: Din motivarea instanţei interne, c
- Page 46 and 47: Jurisprudenţa Curţii ne relevă a
- Page 48 and 49: încercarea de a se sustrage urmăr
- Page 50 and 51: noi impus de Curte. 1 În doctrină
- Page 52 and 53: espective se diminuează cu timpul,
- Page 54 and 55: Considerăm că dată fiind complex
- Page 56 and 57: egulii generale a judecării în st
- Page 58 and 59: libertate. 1 În cele ce urmează,
- Page 60 and 61: preventive, au fost respinse cereri
- Page 62 and 63: Caracterul justificat al arestării
- Page 64 and 65: De asemenea şi atitudinea procesua
- Page 68 and 69: de circumstanţele speţei, asemene
- Page 70 and 71: infracţiuni (Matznetter c. Austria
- Page 72 and 73: instanţelor naţionale, diligenţe
- Page 74 and 75: BIBLIOGRAFIE Tratate, Cursuri, Cule
- Page 76 and 77: 30. KÖVESI, Laura Codruţa, TIŢIA
- Page 78 and 79: Revue Trimestrielle des Droits de l
- Page 80 and 81: Lista Hotărârilor Citate înOrdin
- Page 82 and 83: 97. Moisejevs c. Letonia, 15 iunie
- Page 84 and 85: CUPRINSCuvânt-înainte ...........