anumită jurisdicţie a unei probe care ar putea avea un rol determinant; perioade lungi de,,inactivitate” sau de ,,stagnare”. 1 În cele ce urmează nu vom analiza toate criteriile expusemai sus, având în vedere faptul că pe de-o parte, nu avem de-a face cu o clasificarelimitativă, iar pe de altă parte niciunul dintre aceste criterii privite în mod izolat, nu potconduce în mod efectiv la o decizie a Curţii, ci trebuie analizat în ansamblu împreună cucelelalte. Tocmai din acest motiv considerăm că prin analogie cu art. 6 §1 2 şi în cazul art. 5§3 este greu de exprimat o durată determinată după care să putem spune despre caracterulrezonabil al arestării preventive că a fost depăşit. 33.1. Natura litigiului3.1.1. Complexitatea afacerii. Atunci cand avem de determinat caracterulrezonabil al unei detenţii, prin raportare la natura litigiului, trebuie să avem în vedere, înprimul rând gradul de complexitate al afacerii puse în discuţie. Atât organele Convenţieicât şi marea majoritate a jurisdicţiilor naţionale, au admis cu diverse ocazii, faptul cădurata arestării preventive poate să depindă într-o anumită măsură de dificultăţile de carese izbesc organele competente în faza de instrucţie. Sunt luate în considerare chestiuniprecum: numărul faptelor săvârşite, numărul participanţilor, greutatea cu care se potconstitui anumite mijloace de probă, necesitatea de a se recurge la expertize sau la comisiirogatorii în străinătate, evolutia declaraţiilor care impune nu de puţine ori o relansare ainvestigaţiilor. 4 Astfel complexitatea ,,informaţiilor judiciare sau de instrucţie” cum ar finumărul de persoane inculpate şi natura infracţiunii săvârşite, sunt de natură a justificamenţinerea măsurii detenţiei perovizorii, o anumită perioadă de timp. 5Curtea s-a arătat de mai multe ori potrivnică situaţiilor în care unele dintre acesteelemente sunt folosite în mod izolat pentru a justifica prelungirea duratei de detenţie,1 Idem, p.9; Pierre CHAMBON et Christian GUÉRY, op.cit., 2007, p.521. În acest sens a se vedea şi Marc-André EISSEN, La durée des Procédures Civiles et Pénales dans la Iurisprudence de la Cour Européennedes Droits de I'Homme, Dossiers sur les droits de I'homme nr. 16, Editions du Conseil de I'Europe, 1997,p.12 şi următ.2 Zimmermann et Steiner c. Elveţia, 13 iulie 1983.3 După cum am văzut, avem hotărâri în care termenul rezonabil al arestării preventive este considerat depăşitdupă o durată mai lungă de detenţie, iar în cazul altora, cum ar fi hotărârile Calmanovici c. România şiMihuţă c. România cit. supra, o perioadă relativ scurtă de detenţie este considerată contrară prevederilor art.5§3.4 Rusen ERGEC et Jacques VELU, La notion de ,,délai raisonnable’’...op.cit., p. 145.5 Paris (4e ch. d‘acc.), 29 septembrie 1988, Dall.-Sirey, 1989, p.43, note de J.P.Henne apud Jean-FrançoisFLAUSS, Le,,délai raisonnable’’ au sens des Articles 5 §3 et 6§1 de la Convention Européenne des Droitsde l’Homme dans la jurisprudence Française, Revue Trimestrielle des Droits de l’Homme, Numéro spécialdélairaisonnable, Nr.5, Editions Nemesis, 1991, p. 50.34
deoarece s-ar pune la îndoială caracterul justificat al măsurii. S-a constatat violareaprevederilor art 5 §3 atunci când privarea de libertate a fost prelungită de trei ori, prinutilizarea de fiecare dată de către instanţă a unor motivări identice ce fac referire în modabstract la natura infracţiunii sau la probatoriul existent, fără a se arăta temeiurile pentrucare s-a dispus privarea de libertate. 1 Într-o hotărâre recentă, Kaçmaz c. Turcia, din 2februarie 2010, Curtea a arătat că o detenţie provizorie de 10 ani nu poate fi justificată prinraportare la complexitatea cauzei chiar dacă au fost indicate şi alte motive cum ar fi risculde recidivă şi apartenenţa la o organizaţie teroristă (§ 16). 2Cu toate acestea, după cum s-a arătat încă din hotărârile Wemhoff şi Neumeister din1968, nu se poate pierde din vedere faptul că dacă un acuzat ce se află în detenţie, aredreptul de a fi judecat cu prioritate şi cu o celeritate particulară, totuşi, această exigenţă nutrebuie să dăuneze eforturilor depuse de către magistraţi în elucidarea faptelor denunţate.Totodată nu trebuie subminate acţiunile autorităţilor competente în furnizarea tuturorfacilităţilor necesare în aducerea probelor şi prezentarea explicaţiilor cuvenite, atât cătreapărare cât şi către acuzare, pentru ca acestea (apararea şi acuzarea n.n.) să se pronunţedupă o serioasă reflecţie asupra existenţei infracţiunilor şi asupra pedepsei. 33.1.2. Miza pe care o are litigiul pentru reclamant este alt criteriu dedeterminare utilizat de Curte începând cu anul 1978 şi care tine de natura litigiului. 4 Acestcriteriu este specific mai mult demersului de determinare a duratei rezonabile aprocedurilor decât celui de determinare a caracterului rezonabil al arestării preventive, faptce rezultă din jurisprudenţa Curţii. Tot din lectura hotărârilor date de Curte, se degajăsituaţii care, în ochii judecătorilor europeni justifică nevoia de celeritate, mai ales atuncicând se pune în discuţie importanţa litigiului pentru reclamant, fără însă a se putea stabili oierarhie în acest sens. Acesta este motivul pentru care, miza litigiului se va apreciaîntotdeauna in concreto. 5 Cu cât miza pe care o are litigiul pentru reclamant va fi mai1 În acest sens a se vedea: Mansur c. Turcia, 8 iunie 1995,§ 55; Lavens c. Letonia, 22 noiembrie 2002, §73.2 Mutatis mutandis : Taciroğlu c. Turcia, 26 februarie 2006, § 24; Dereci c. Turcia, 24 mai 2005, §41.3 Wemhoff c. Germania, cit. supra, § 17; B. c. Austria, cit. supra, § 45; Rusen ERGEC et Jacques VELU, Lanotion de ,,délai raisonnable’’...op.cit., p. 145; J..Pradel, Geert Corstens, Gert Vermeulen, op.cit, p. 364.4 König c. Germania, 28 iunie 1978, §111 conform Pierre Lambert, op.cit. p.15.5 Mme Françoise C<strong>AL</strong>VEZ, Magistrat, Analyse des délais judiciaires dans les Etats membres du Conseil del’Europe à partir de la jurisprudence de la Cour européenne des Droits de l’Homme, Raport COMMISSIONEUROPÉENNE POUR L’EFFICACITÉ DE LA JUSTICE (CEPEJ), Ce rapport a été adopté par la CEPEJlors de sa 8e réunion plénière (6-8 décembre 2006), Strasbourg, 2007, p.33-34. Mai dorim să menţionămfaptul că în acest raport se dezbate şi o altă chestiune de actualitate, anume relaţia ce se stabileste între durataprocedurilor prevăzută de art.6§1 şi art. 12 din Protocolul nr. 14, adoptat de curând (pentru detalii a se vedeaşi www.raduchirita.ro/noutati/cedo/protocolul-nr-14). Protocolul nr. 14 impune o nouă şi inedită condiţie de35
- Page 1: UNIVERSITATEA “BABEȘ-BOLYAI” C
- Page 4 and 5: I. CAPITOL PRELIMINAR1. NOŢIUNEA D
- Page 6 and 7: În linii mari, în ceea ce priveş
- Page 8 and 9: 2. TERMENUL REZONABIL ÎN CONTEXTUL
- Page 10 and 11: aplică tuturor categoriilor prevă
- Page 12 and 13: partea a doua, care la rândul ei,
- Page 14 and 15: 3.3.Modificarea Constituţiei. Prin
- Page 16 and 17: cauzei 1 . Pentru a exista o garan
- Page 18 and 19: infracţiune sau când există moti
- Page 20 and 21: persoane prezumată ca fiind nevino
- Page 22 and 23: dat în cele din urmă o soluţie i
- Page 24 and 25: instanţă. 5 Mai precizăm că în
- Page 26 and 27: judecată instanţa este obligată,
- Page 28 and 29: III. APRECIEREA CARACTERULUI REZONA
- Page 30 and 31: acuzat. 4 Atât în art. 5 cât şi
- Page 32 and 33: În jurisprudenţa Curţii Europene
- Page 36 and 37: mare, cu atât aprecierea caracteru
- Page 38 and 39: expert să-şi depună raportul la
- Page 40 and 41: nefondate, a refuzat să se supună
- Page 42 and 43: Într-o hotărâre recentă dată
- Page 44 and 45: Din motivarea instanţei interne, c
- Page 46 and 47: Jurisprudenţa Curţii ne relevă a
- Page 48 and 49: încercarea de a se sustrage urmăr
- Page 50 and 51: noi impus de Curte. 1 În doctrină
- Page 52 and 53: espective se diminuează cu timpul,
- Page 54 and 55: Considerăm că dată fiind complex
- Page 56 and 57: egulii generale a judecării în st
- Page 58 and 59: libertate. 1 În cele ce urmează,
- Page 60 and 61: preventive, au fost respinse cereri
- Page 62 and 63: Caracterul justificat al arestării
- Page 64 and 65: De asemenea şi atitudinea procesua
- Page 66 and 67: ’90, după ce au început să con
- Page 68 and 69: de circumstanţele speţei, asemene
- Page 70 and 71: infracţiuni (Matznetter c. Austria
- Page 72 and 73: instanţelor naţionale, diligenţe
- Page 74 and 75: BIBLIOGRAFIE Tratate, Cursuri, Cule
- Page 76 and 77: 30. KÖVESI, Laura Codruţa, TIŢIA
- Page 78 and 79: Revue Trimestrielle des Droits de l
- Page 80 and 81: Lista Hotărârilor Citate înOrdin
- Page 82 and 83: 97. Moisejevs c. Letonia, 15 iunie
- Page 84 and 85:
CUPRINSCuvânt-înainte ...........