În jurisprudenţa Curţii Europene a Drepturilor Omului, se face trimitere aproape defiecare dată la principiul aprecierii in concreto, atunci când trebuie să se statueze dacă estesau nu depăşit termenul rezonabil al arestării preventive. Bunăoară, într-o hotărâre relativrecentă împotriva României, Calmanovici c. România, atunci când s-a purces la analizareacaracterului rezonabil al duratei detenţiei, s-a precizat că acesta nu trebuie apreciat înabstract, ci numai prin raportare la circumstanţele cauzei. 1 În acelaşi paragraf, seprecizează în continuare, că art.5 §3 din Convenţie, cu privire la acest aspect, nu ar putea fiinterpretat ca autorizând în mod necondiţionat o detenţie provizorie, cu condiţia să nudepăşească o anumită durată. Orice menţinere în detenţie provizorie a unui acuzat, chiarpentru o perioadă scurtă, trebuie să fie justificată de autorităţi în mod convingător. 2 Ceînţelegem însă prin sintagma ,,hotărâre motivată în mod convingător”? Într-o altă decizie,Mihuţă c. România, Judecătorul european lămureşte această noţiune, arătând că ,,ohotărâre motivată ( în mod convingător n.n.), este de natură a convinge părţile cu privire lafaptul că argumentele lor au fost avute în vedere”. 3Cu toate acestea, chiar dacă poate părea paradoxal, această modalitate de abordarein concreto, nu a împiedicat Curtea să stabilească criterii de apreciere care constituie, înacest sens un imbold deosebit de oportun. 43. CRITERIILE DE APRECIERE A DURATEI <strong>REZONABIL</strong>ECu toate că în Convenţie nu este enunţată o listă de criterii de determinare atermenului rezonabil al arestării preventive, totuşi pornind de la jurisprudenţa Curţii,doctrina a evidenţiat unele repere în acest sens. S-a arătat că o clasificare a criteriilorreţinute în mod constant de către Curte nu este inutilă, cel puţin pentru a se evita posibileledespre infracţiunea de trafic de droguri de mare risc. În motivare Curtea de Apel mai precizează că ,,laaprecierea caracterului rezonabil al duratei detenţiei au fost avute în vedere,în mod corect,complexitateacauzei(trafic de droguri cu un probatoriu laborios),cauzele care au determinat amânarile,eforturilejudecatoreşti de a lamuri toate aspectele de fapt,de a furniza atât apărării cât şi acuzării mijloacele deproba şi explicatiile pe care le consideră necesare”.1 Calmanovici c. România, 1 iulie 2008, §91; apud Laura Codruţa KÖVESI, Dana TIŢIAN, DanielaFRĂSIE, Arestarea Preventivă –Aprecierea pericolului social concret pentru ordinea publică- PracticăJudiciară şi Hotărâri C.E.D.O., Ed. Hamangiu, Bucureşti, 2009, p. 386. În acest sens a se vedea mutatismutandis hotărârea Patsuria c. Georgia, 6 noiembrie 2007, §62; Yilmaz c. Turcia, 22 iulie 2008, §65 s.a.2 A se vedea, între altele şi cauzele Shishkov c. Bulgaria, Sarban c. Moldova, 4 octombrie 2005, §98;Belchev c. Bulgaria, 8 aprilie 2004, §82.3 Mihuţă c. România, 31 martie 2009,§ 26, Publicată în Monitorul Oficial, Partea I nr. 47 din 21/01/2010. Înspeţă, Curtea a reţinut că în data de 1 iulie şi 23 septembrie 2002, instanţa a dispus prelungirea măsurii fără aexamina argumentele reclamantului.4 J-F. Renucci, Op.cit., Hamangiu, 2009, p. 466.32
confuzii ce ar putea să apară dintr-o interpretare greşită a noţiunilor cuprinse în articolele 5§3 şi 6§1 din Convenţie. 1Înainte de anul 1968, Curtea nu a avut posibilitatea să se pronunţe asupra acesteichestiuni, astfel că singura jurisprudenţă existentă la nivel europen în acest sens era cea aFostei Comisii. După ce Comisia şi-a recunoscut competenţa de a controla depăşirea saunedepăşirea duratei rezonabile a arestării preventive, aceasta a avut o mare dificultate în adelimita criteriile în funcţie de care să facă această apreciere. Initial, Comisia se baza înprincipal pe trei elemente de apreciere: durata arestării preventive prin raportare lacuantumul pedepsei, iniţiativele procedurale utilizate de inculpat şi complexitatea afacerii. 2Mai apoi, Comisia a elaborat în mod progresiv alte criterii, ajungându-se până la urmă laceea ce s-a numit metoda celor şapte criterii. 3 Potrivit acestei metode, examinarea durateirezonabile a detenţiei provizorii după criterii arătate, trebuie să se facă prin evaluareaelementelor avute în vedere în ansamblul lor, coeficientul de importanţă a fiecărui criteriuputând varia funcţie de circumstanţele cauzei.După anul 1990, doctrina a încercat o structurare a criteriilor luate în considerarede către Curte având în vedere atât articolul 5 §3 cât şi articolul 6 §1. Astfel în funcţie denatura litigiului, sunt avute în vedere: gradul de complexitate (faptele ce trebuieelucidate, chestiunile juridice ce trebuie tranşate, complexitatea procedurilor incidente încauză) şi miza pe care o joacă litigiul pentru recurent. În ceea ce priveşte comportamentulpărţilor, contează: rolul pe care îl au acestea în prelungirea procedurilor (în special înmaterie penală, de exemplu în situaţia în care avem de-a face cu schimbarea repetată aavocaţilor), formularea faptelor noi ce trebuie supuse controlului, riscul de neprezentare laproces, indicarea cu întârziere a numelor martorilor sau audierea lor, utilizarea integrală acăilor de recurs. Nu în cele din urmă contează şi atitudinea autorităţilor competente:rolul lor în prelungirea nejustificată a procedurilor, în special în materie penală, în cadrulfazei de instrucţie; stabilirea cu întârziere a interogatoriului şi a confruntării părţilor;amânarea nejustificată a finalizării fazei de instrucţie; întârzierea în trimiterea unuiinculpat în faţa unui judecător de fond; citarea nelegală a martorilor; neutilizarea de către o1 Pierre CHAMBON et Christian GUÉRY, Doyen des juges d'instruction à Nice, Droit et Pratique del’Instruction Préparatoire- juge d’instruction chambre de l’instruction-, 6- eme Edition, Dalloz, 2007, p. 520.2 Rusen ERGEC et Jacques VELU, La notion de ,,délai raisonnable’’...op. cit., p. 142.3 Ibidem ; Pierre Lambert, op.cit., p. 8. Potrivit acestor autori cele şapte criterii sunt următoarele: dutataefectivă a detenţiei; raportul între această durată şi natura infracţiunii; cuantumul pedepsei ce ar putea fiprescrise în caz de condamnare; sistemul de imputare al detenţiei preventive asupra pedepsei date prindecizia executorie; efectele de ordin material, moral sau de altă natură pe care detenţia le poate avea asupradeţinutului; conduita celui inculpat; modalitatea de desfăşurare şi dificultăţile instrucţiei penale.33
- Page 1: UNIVERSITATEA “BABEȘ-BOLYAI” C
- Page 4 and 5: I. CAPITOL PRELIMINAR1. NOŢIUNEA D
- Page 6 and 7: În linii mari, în ceea ce priveş
- Page 8 and 9: 2. TERMENUL REZONABIL ÎN CONTEXTUL
- Page 10 and 11: aplică tuturor categoriilor prevă
- Page 12 and 13: partea a doua, care la rândul ei,
- Page 14 and 15: 3.3.Modificarea Constituţiei. Prin
- Page 16 and 17: cauzei 1 . Pentru a exista o garan
- Page 18 and 19: infracţiune sau când există moti
- Page 20 and 21: persoane prezumată ca fiind nevino
- Page 22 and 23: dat în cele din urmă o soluţie i
- Page 24 and 25: instanţă. 5 Mai precizăm că în
- Page 26 and 27: judecată instanţa este obligată,
- Page 28 and 29: III. APRECIEREA CARACTERULUI REZONA
- Page 30 and 31: acuzat. 4 Atât în art. 5 cât şi
- Page 34 and 35: anumită jurisdicţie a unei probe
- Page 36 and 37: mare, cu atât aprecierea caracteru
- Page 38 and 39: expert să-şi depună raportul la
- Page 40 and 41: nefondate, a refuzat să se supună
- Page 42 and 43: Într-o hotărâre recentă dată
- Page 44 and 45: Din motivarea instanţei interne, c
- Page 46 and 47: Jurisprudenţa Curţii ne relevă a
- Page 48 and 49: încercarea de a se sustrage urmăr
- Page 50 and 51: noi impus de Curte. 1 În doctrină
- Page 52 and 53: espective se diminuează cu timpul,
- Page 54 and 55: Considerăm că dată fiind complex
- Page 56 and 57: egulii generale a judecării în st
- Page 58 and 59: libertate. 1 În cele ce urmează,
- Page 60 and 61: preventive, au fost respinse cereri
- Page 62 and 63: Caracterul justificat al arestării
- Page 64 and 65: De asemenea şi atitudinea procesua
- Page 66 and 67: ’90, după ce au început să con
- Page 68 and 69: de circumstanţele speţei, asemene
- Page 70 and 71: infracţiuni (Matznetter c. Austria
- Page 72 and 73: instanţelor naţionale, diligenţe
- Page 74 and 75: BIBLIOGRAFIE Tratate, Cursuri, Cule
- Page 76 and 77: 30. KÖVESI, Laura Codruţa, TIŢIA
- Page 78 and 79: Revue Trimestrielle des Droits de l
- Page 80 and 81: Lista Hotărârilor Citate înOrdin
- Page 82 and 83:
97. Moisejevs c. Letonia, 15 iunie
- Page 84 and 85:
CUPRINSCuvânt-înainte ...........