coperta 1:coperta 1.qxd.qxd - Primaria Mizil
coperta 1:coperta 1.qxd.qxd - Primaria Mizil
coperta 1:coperta 1.qxd.qxd - Primaria Mizil
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ALMANAHFolclor de internetEu vreau să fiuVă salutMă numesc Florian Pitiş şivă anunţ că am cancer la prostată. Am63 de ani, sunt director la un radio şide curând cea mai mare bucurie pecare am avut-o în viaţa mea a fostconcertul Roling Stones... Doctoriim-au avertizat că sunt prea slăbit, căpoate o să agravez ce a mai rămas dinboala mea participând la concert.Viaţa mea a fost extraordinar de frumoasă...Am fost rebelul cu plete învânt… am trăit viaţa intens, ca pe ominune, şi nu îmi pare rău de nimicdin ceea ce am făcut… Aş vrea să văaduceţi aminte de mine... şi tind săcred că pentru voi am însemnat ceva…să fredonăm împreuna: „Heitramvai...” Ce tânăr eram atunci şiplin de viaţă...Cum am primit vestea? Ei bine,dragilor, rău... Există un momentîn viaţă când fiecare trebuie să îşi iarămas bun... toţi veţi fi în locul meucândva... Chiar tu, care citeşti acesterânduri cândva va trebui să îţi înfrunţipropria moarte... Pe de-o parte măînspăimântă... cum ar fi să nu mai fiucu voi, cei care aţi ţinut la mine, să nuvă mai văd 100 de ani... 1000 de ani...1 miliard de ani... o eternitate... oveşnicie... un infinit... un neant... Eu,Florian Pitiş nu voi mai fi... Copiiivoştri poate nu vor apuca să ascultePasărea Colibri... nu vor apuca săvadă emisiunile titrate de mine la„Teleenciclopedia”... încet-încet voifi uitat de toţi... sau, sper eu, nu chiarde toţi... Ce mesaj să vă transmitacum? Nu ştiu dragilor... trăiesc întrunvis rău... şi mă gândesc că toateastea nu mi se întamplă mie... mareatrecere spre neant... spre nefiinţă...Trebuie să am curaj... o singură datăîn viaţă treci într-o altă etapă... Aşvrea să vă spun... să vă iubiţi maimult... să preţuiţi fiecare clipă ca şicum ar fi ultima... Eu vă iubesc pe toţişi se pare că EL mă va chema înceruri... Îmi pare rău că nu am realizattot ceea ce îmi doream... îmi pare răucă am lăsat atâtea lucruri neîmplinite...Dar nu... Nu îmi pare rău deviaţa pe care am trăit-o... Îţi mulţumescDumnezeule pentru viaţa cemi-ai hărăzit, pentru iubirea ce mi-aidăruit... Îmi pare rău că mă chemi aşacurând la Tine... vroiam să fac maimulte Doamne... vroiam să fac maimulte... Neantul mă cheamă şi măînspăimântă în acelaşi timp... eu să numai fiu... EU? Să nu mai exist, să disparpur şi simplu în bezna uitării? Ceînseamnă, Doamne, să nu mai fiu!?Mă pui la grea încercare... ultima dinviaţa mea... Dumnezeule, mă ia ofrică mare... oare exişti? Doamne, numă lăsa în bezna nefiinţei... eu vreausă mai fiu... te rog... Nu vreau să fiudoar o cruce într-un cimitir!115