2007, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2007, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2007, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
- eliminări retronazale - 48,5%:- disfagie - 36,%%;- disfonie - 33,7%;- strănut - 21,4%.La aceşti bolnavi s-a diagnosticat: faringite, rinite, laringite etc., însă, aplicând un tratament- ţintă şi „etiopatogenic” empiric, rezultatul n-a fost cel dorit. La consultaţiile gastroenterologului,terapeutului, ftiziopulmonologului la majoritatea bolnavilor a fost <strong>de</strong>pistată patologia respectivă sauchiar refluxul gastroesofagian.Patologia laringiană este legată cu RGE şi, după opinia autorilor H. Girschiq,E.N. Garabedion (1996), este următoarea:- manifestări laringiene acute;- manifestări laringiene cronice.Din numărul celor acute fac parte: spasmul laringian, care are la baza sa patfiziologică hipertoniavagală. Pentru a diagnostica acest spasm este necesar a efectua atât la nou – născuţi, cât şi la copiiimici investigaţii endoscopice şi funcţionale.Manifestările laringiene cronice curate sau asociate cu RGE sunt:- laringomalacia, ori stridorul laringian congenital;- dischinezia laringiană;- laringitele recidivante;- stenozele scheletare.Semnele clinice obişnuite în aceste cazuri se prezintă la examenul endoscopic ca o inflamaţie amucoasei laringelui în regiunea lui posterioară. De asemenea, sunt congestionate plicele ariepigloticeşi mucoasa <strong>de</strong> pe cartilajele aritenoidiene. La următorul stadiu se observă un e<strong>de</strong>m al acestor părţianatomice ale laringelui. Inflamaţia poate să se extindă şi pe plicele vestibulare. Însă prima este afectatăpartea posterioară a laringelui.Uneori procesul inflamator poate să se extindă şi în partea posterioară a traheei. El poate cuprin<strong>de</strong>şi laringele în totalitate.Concluzii1. Refluxul gastroesofagian prezintă o patologie interdisciplinară care merită o atenţie mai serioasăfaţă <strong>de</strong> diagnosticarea şi tratamentul acestor manifestări condiţionate <strong>de</strong> maladie.2. Rolul principal în diagnosticarea timpurie şi corectă îl are anamneza, pH metria timp <strong>de</strong> 24 <strong>de</strong>ore, endoscopia şi altele după necesitate.3. Tratamentul este complex: medical şi chirurgical. În aplicarea lui sunt antrenaţi specialiştii:ORL, gastroenterologul, stomatologul, pulmonologul ş.a.Bibliografie selectivă1. Mc. Nally P.K., Maydonovitch, C.L., Prosek R.A., Evaluation of gastroesophageal refl ux asa cause of idiopatic hoarseness. Dig Dis Sci, 1989, 34: 1900-1904.2. Richter J.E., Extraesophageal presentations of gastroesophageal refl ux disease: an overview.Am J Gastroenterol, 2000; 95 (8 Suppl): S1-3. Review.3. Koufman J.A., Wiener G.Y., Wallace C.W. et al., Refl ux laryngitis and its sequela: the diagnosticrole pH ambulatory 24 hours monitoring, J Voice, 1988; 2: 78-9.4. Toohill R.J., Mushtag E., Llhman R.H., Otolaryngologic manifestations of gastroesophagealrefl ux., Amsterdam, Kugler et Ghedini Publications, 1990, pp. 3005 -9.5. Koufman J.A., The otolarzngologic manifestations of gastroesophageal refl ux disease(GERD). A clinical investigation of 225 patients using ambulatorz 24 hours pH monitoring and anexperimental investigation of the role and acid and pepsin in the <strong>de</strong>velopment of laryngeal injury,Laryngoscope, 1991;101: 1-78.6. Wong R.K.H., Hanson D.E., Waring P.J., Shawg G , RNT manifestations of gastroesophagealrefl ux. Am J Gastroenterol , 2000; 95 (suppl): S15-S22.7. Delahunty J., Acid laryngitis. J Laryngol Otol,1972; 86: 335 – 42.139