personajele se rătăcesc printre propriile amintiri şi dorinţe, în timp ce Andronic,purtătorul hierofaniilor, este cel care ştie. Amnezia şi anamneza apar şi în Laţigănci. Gavrilescu se rătăceşte în moarte, după ce a fost un rătăcit în viaţă. Leanadin În curte la Dionis devine un adevărat Orfeu, ce îndeplineşte misiuneaamnezicului Adrian. Ea este mesagerul, salvatorul bărbatului, profetul care poatemântui purtând în lume creaţia. Cuplul mitic Orfeu – Euridice este evocat aici subambele aspecte: al creaţiei şi al Erosului. Iubirea şi moartea reprezintă în proza luiMircea Eliade căi ce creează posibilitatea transcenderii istoriei.32
LAURENŢIU FULGA ÎNTRE PARADIS ŞI INFERNLaurenţiu Fulga abordează marile teme dintr-o perspectivă gravă, punând îndiscuţie sensul vieţii, destinul, dragostea şi moartea, vinovăţia şi remuşcarea, printroconfruntare permanentă cu propria conştiinţă a celui ce a coborât în infernulexistenţei terifiante. Fiind priviţi din perspectiva unei doctrine vădit suprarealiste,eroii lui au psihologii încrâncenate, neliniştite, marcate puternic de experienţetraumatizante (boala şi războiul), căutând cu disperare o oază de lumină în iubireacare devine o înmărmuritoare revelaţie, un demers obscur, un alfabet al aleşilor.Întreg volumul Straniul Paradis reprezintă o meditaţie filozofică asupracuplului primordial, dar şi o tragică demonstraţie a imposibilităţii existenţei lumiiideale. Semnificaţii şi simboluri profunde sunt proiectate pe fundalul războiului înAlexandra şi Infernul, carte ce se impune ca o amplă analiză a gândurilor ascunseale combatantului. Războiul este demitizat, iar Erosul devine singura oază delumină. Fiecare erou din cele şapte capitole trăieşte sau moare cu propria luiAlexandră în suflet.Moartea este în acest infern o suavă întruchipare feminină, o DoamnăStrăină sau o Femeie în roşu. Obsedante apar două ipostaze ale atitudinii în faţamorţii: moartea celuilalt în care spaima este deviată spre cel drag (Moartea luiOrfeu, Straniul Paradis, Fascinaţia) şi moartea inversată, medicalizată (Salvaţisufletele noastre, Moartea lui Orfeu). Existenţa se transformă într-un labirintinfernal, ce leagă iubirea şi moartea sub semnul macabrului şi diafanului, oniriculuişi cerebralităţii.Glisând Erosul spre Thanatos într-un univers dominat de simboluri bizare şialegorii, Fulga utilizează o tonalitate gravă, întunecată, într-un registru de stărisufleteşti paroxistice ale marilor mistere existenţiale.33
- Page 1 and 2: MINISTERUL EDUCAŢIEI, CERCETĂRII
- Page 3 and 4: Formă a împlinirii spirituale, iu
- Page 5 and 6: dragostea-gust, dragostea-vanitate.
- Page 7 and 8: timp, nu reprezintă o catastrofă
- Page 9 and 10: (la persoana a treia); la polul opu
- Page 11 and 12: MĂŞTILE FANTASTICULUIOglindind es
- Page 13 and 14: psihologică a problematicii fantas
- Page 15 and 16: de întâmplări cât de atitudinea
- Page 17 and 18: cea mai directă şi complicată a
- Page 19 and 20: FANTASTICUL ÎNTRE MIT ŞI SIMBOLIu
- Page 21 and 22: mitologie. Mircea Eliade este consi
- Page 23 and 24: Deşi neaşteptată, deosebit de pr
- Page 25 and 26: memoriei, amnezia individuală sau
- Page 27 and 28: CARAGIALE - O ALTĂ LUME-LUMESurpri
- Page 29 and 30: jumătăţilor androginului. Căuta
- Page 31: MIRCEA ELIADE - PERSPECTIVA MITICĂ
- Page 35 and 36: II. REFERINŢE CRITICE1. Adam, Jean
- Page 37 and 38: 53. Conte, Rosa Del, Eminescu sau d
- Page 39 and 40: 98. Glodeanu, Gheorghe, Fantasticul
- Page 41 and 42: 148. Pop, Ion, Avangardismul poetic