un petic de pământ şi am construit o baracă, unde am locuit până în 1959. Apoi, cu harul luiDumnezeu, ne-am construit propria casă, unde trăim până astăzi.StudiiIoan a <strong>in</strong>trat la şcoala primară d<strong>in</strong> Stavropoulis în 1948. Când îşi term<strong>in</strong>a orele, euobişnuiam să-l pun să facă câte ceva pr<strong>in</strong> prăvălie, iar când eram plecat, avea chiar el grijă deea. A învăŃat să vândă tot felul de lucruri şi să-şi confecŃioneze el însuşi câteva obiecte, atâtacât îl Ń<strong>in</strong>eau puterile. Pe măsură ce creştea, făcea treburi tot mai grele, care se dovedeaufolositoare în munca noastră şi, de aceea, adoptam adesea şi propunerile lui.La şcoală şi-a atras repede dragostea profesorilor, datorită dispoziŃiei sale de a împl<strong>in</strong>iorice sarc<strong>in</strong>ă i se dădea. A învăŃat să schimbe geamurile şcolii şi alte lucruri utile. Era bun lalecŃii, fără a se dist<strong>in</strong>ge în mod deosebit. Avea o <strong>in</strong>teligenŃă mai degrabă practică decâtacademică. Era un copil vesel, însă fără a crea neplăceri. Îi făcea plăcere să adune zarzavaturipentru iepurii pe care-i Ń<strong>in</strong>eam în grăd<strong>in</strong>ă. Atunci când nu avea de lucru, se ducea să seplimbe cu sora lui într-un mic căruŃ pe care-l avea.Într-o zi a fost neascultător şi, deoarece ştia că sunt sever şi obişnuiesc să le dau bătaie,i-a fost teamă să v<strong>in</strong>ă acasă seara, dorm<strong>in</strong>d în prăvălie pe o bancă. Când am venit dim<strong>in</strong>eaŃaacolo, totul strălucea de curăŃenie. Astfel a reuşit să mă l<strong>in</strong>iştească şi să scape de pedeapsă.Ioan cunoştea piaŃa d<strong>in</strong> Tesalonic încă de când avea zece ani. El făcea cumpărăturile careerau mai uşoare. Dacă erau mai grele, mergând până la 70 de kg, le punea pe bicicletă, luaun cărucior cu trei roŃi, iar câteodată chiar un cal şi o căruŃă şi le aducea acasă. El reuşeaastfel să-mi uşureze mult povara.Era foarte îndrăzneŃ. În 1952, când am construit baraca d<strong>in</strong> tablă ondulată pe d<strong>in</strong>afară şid<strong>in</strong> cărămizi în <strong>in</strong>terior, un şarpe venea adesea acolo să bea apă, fi<strong>in</strong>dcă atunci era totulnumai câmpie. Într-o zi, Ioan a văzut şarpele <strong>in</strong>trând într-o gaură. Eu eram plecat la prăvălie.Fără nici o frică, a apucat o sapă, a săpat mai adânc în groapă, a găsit şarpele şi l-a omorât.Avea un metru şi jumătate lungime.ViaŃa în BisericăÎncă de când era copil, nu lipsea niciodată de la biserică. Orele de catehism eraumâncarea şi băutura sa. Şi orice învăŃa, venea la m<strong>in</strong>e să-mi spună, ca să fiu şi eu fericit. În1954 a părăsit şcoala primară şi s-a înscris la Şcoala Medie de Catehism, la „Farul”, ce Ń<strong>in</strong>eade FrăŃia „Zoë”. În fiecare dum<strong>in</strong>ică dim<strong>in</strong>eaŃă se scula d<strong>in</strong> pat îna<strong>in</strong>tea mea şi se ducea labiserică în oraş. După aceasta, participa la lecŃiile de catehism şi, atunci când se întorcea laora douăsprezece şi jumătate, era pl<strong>in</strong> de bucurie şi vioiciune.La vârsta de 14 ani s-a înscris la Şcoala de Catehism a Uniunii Creşt<strong>in</strong>e a T<strong>in</strong>erilor Greci(UCT). Acolo a întâlnit t<strong>in</strong>eri de treabă. S-a împrietenit cu Haralambos Kalaïtzidis, căruia, maitârziu, el urma să-i dev<strong>in</strong>ă cel mai bun prieten şi pe al cărui prim copil, Vasiliki, l-a botezat,dar şi cu Demos Tsifoutidis, în prezent stareŃul Mănăstirii Kostamonitou d<strong>in</strong> Sfântul Munte,cu numele de Agathon. De asemenea, a ajuns să-l cunoască, deven<strong>in</strong>du-i apropiat răposatuluistareŃ al Mănăstirii Xiropotamou, păr<strong>in</strong>tele Efrem, de fericită pomenire. Un alt prieten a fost<strong>Apostol</strong>os Stefiadis, d<strong>in</strong> Neapolis, în prezent profesor de matematică, şi mulŃi alŃii.Pe lângă lecŃiile de catehism, ei se adunau în serile de sărbători pe acoperişul case<strong>in</strong>oastre sau al altcuiva, unde se citea d<strong>in</strong> Sf<strong>in</strong>tele Scripturi sau d<strong>in</strong> alte cărŃi creşt<strong>in</strong>eşti.Jucau de asemenea şi jocuri pe care le învăŃaseră la Catehism şi în tabără. Pentru răposatulnostru preot-paroh, păr<strong>in</strong>tele <strong>Apostol</strong>os, ei erau mâna lui dreaptă, ajutându-l la slujbele şi latreburile bisericii.17Şcoala tehnică şi alte îndeletniciriCând Ioan a părăsit şcoala primară, am vrut să-l trimit la şcoala medie, dar răposatulpreot al parohiei noastre, păr<strong>in</strong>tele Michalis, a sugerat să-l trimitem să înveŃe o meserie, căci
astfel putea scoate mai mulŃi bani decât oamenii cu o educaŃie mai bună. Am fost de acord cupropunerea lui şi l-am trimis alături de un vec<strong>in</strong> al nostru să lucreze la magaziile decereale.Totuşi, curând m-am răzgândit şi l-am trimis în schimb la un electrician, ca să se poatăduce la o şcoală tehnică. Acolo a lucrat puŃ<strong>in</strong> timp, a primit un certificat şi s-a dus apoi cumama lui să se înscrie la şcoala „Euclid”. Era o şcoală privată, deoarece în acea vreme nuexistau şcoli de stat. Ca muncitor electrician, muncea foarte mult, cărând grămezi deechipamente electrice până în strada Sfântul Dimitrie, ajungând aproape de Acropole.Încercam să-l mângâi spunându-i că vor veni şi zile bune. AlŃi copii îl ocărau, dar şi-a păstratrăbdarea un an de zile.A găsit apoi o altă persoană cumsecade, pe Loup<strong>in</strong>is, care acum nu mai trăieşte, pentrucare lucra aproape o zi întreagă, după care seara se ducea la şcoală. Se întorcea acasă cubicicleta pe la orele 11-12 seara. După aceea obişnuia să mănânce, să citească, să scrie şi încele d<strong>in</strong> urmă să se culce. A doua zi de dim<strong>in</strong>eaŃă, nici nu apucam b<strong>in</strong>e să-l vedem, că el eragata de plecare.În 1960 a term<strong>in</strong>at Şcoala <strong>in</strong>ferioară de Mecanică Electrică, unde a primit şi diplomă. Aîncercat apoi să <strong>in</strong>tre la Şcoala de Maiştri Electricieni, cont<strong>in</strong>uând să frecventeze seralul la„Euclid” pentru încă trei ani. Acela a fost şi momentul în care a luat hotărârea să rămânănecăsătorit. Mi-a spus aceasta patru ani mai târziu. S-a întors într-o permisie de la Mar<strong>in</strong>ă,unde-şi exercita serviciul militar, spunându-mi. „Tată, spune-i mamei să nu stârnească fetelede pr<strong>in</strong> jur cum că vrea să mă însoare. Am de gând să rămân necăsătorit şi să slujesc înMisiunea d<strong>in</strong> afară”.Primele contacte cu Misiunea Externă au avut loc la tabăra Sfântul Sila, în Kavala. I-amscris răposatului misionar, păr<strong>in</strong>tele Hrisostom Papasarandopoulos, care în acea vreme se aflapr<strong>in</strong> Kenya şi Uganda, Africa. După aceea am cont<strong>in</strong>uat să fiu la curent cu evenimentele pr<strong>in</strong>bulet<strong>in</strong>ele misionare, iar mai târziu pr<strong>in</strong>tr-un periodic numit Pe cale.D<strong>in</strong> pric<strong>in</strong>ă că afacerea şefului său mergea în pierdere, Ioan şi-a găsit o slujbă temporarăla compania de electricitate, lucrând cu fire aeriene. Era destul de periculos; el se expuneastihiilor naturii atât vara cât şi iarna, dar cu toate acestea îşi îndepl<strong>in</strong>ea cu plăcereprimejdioasa lui muncă. Doi ani mai târziu a fost angajat permanent, dar a demisionat curânddupă aceea. L-a întrebat: „De ce Ńi-ai dat demisia, acum că ai fost angajat permanent?” Arăspuns: „Deoarece ar fi nec<strong>in</strong>stit să păstrez postul. Ar împiedica pe altc<strong>in</strong>eva să-şi câştigepâ<strong>in</strong>ea, iar eu sunt hotărât pentru o slujbă mai înaltă”.Serviciul militarÎn 1963 a term<strong>in</strong>at şcoala „Euclid”, după care s-a înscris la o şcoală serală privată d<strong>in</strong>Tesalonic. Dar, în scurt timp, a trebuit să plece pentru a-şi îndepl<strong>in</strong>i până la capăt serviciulmilitar, fără a mai face studii. În septembrie 1964 s-a întors pentru o scurtă permisie, a urmatpuŃ<strong>in</strong> anul de practică şi a trecut clasa, fără a frecventa vreun curs. Pentru anul al doilea s-aînscris la o şcoală serală de stat d<strong>in</strong> Pireu, aflată în apropierea bazei navale unde el erarepartizat. Astfel că a reuşit să fie atât mar<strong>in</strong>ar cât şi elev. După Mar<strong>in</strong>ă a reuşit să-şi term<strong>in</strong>eliceul, deoarece frecventa cursurile în timp ce locuia ca elev <strong>in</strong>tern la FrăŃia Crucii.Pentru a-şi îndepl<strong>in</strong>i serviciul militar, el a fost mai întâi trimis la baza navală d<strong>in</strong> Pireu.InstrucŃia şi-a făcut-o acolo, iar apoi a fost repartizat pe vasul anti-torpilă Sfendoni [Funia] casubofiŃer, clasa a doua. A lucrat pe vas d<strong>in</strong> februarie 1964 până în decembrie acelaşi an.Restul termenului şi l-a petrecut pe uscat, la staŃia terestră de la Skaramanga. A fost liberatîn martie 1966, după ce servise timp de 30 de luni.D<strong>in</strong> cred<strong>in</strong>Ńă şi dragoste pentru Hristos, îndrăznea să-i mustre pe ofiŃerii care huleau,cerând să fie pedepsiŃi, în vreme ce, dacă îi auzea cumva pe mar<strong>in</strong>ari că ziceau hule, îipedepsea el însuşi.18
- Page 2 and 3: UNCUT MOUNTAIN PRESSTesalonic, Grec
- Page 4 and 5: PrefaŃăla prima ediŃie greceasc
- Page 6 and 7: Un model de misiune înepoca lui An
- Page 8 and 9: alta pentru bărbaŃi, la o oarecar
- Page 10 and 11: inecuvântarea episcopului său. Nu
- Page 12 and 13: acŃiunilor filantropice, în cerce
- Page 16 and 17: FrăŃia Sfânta Cruce şi alte stu
- Page 18 and 19: În iulie 1975 Ioan a ajuns în Kol
- Page 20 and 21: Hirotonia întru diacon a avut loc
- Page 22 and 23: locate. De îndată ce le curăŃas
- Page 24 and 25: adăposturilor de animale şi ea cu
- Page 26 and 27: În Atena, el s-a întâlnit cu oam
- Page 28 and 29: Biserica Sfântul Gheorghe, Kolwezi
- Page 30 and 31: Ne-am dus către el şi l-am ridica
- Page 32 and 33: chiar pe preoŃi prin râvnă şi e
- Page 34 and 35: amintesc că-i spunea adesea părin
- Page 36 and 37: clevetitori n.n.], iar el mi-a spus
- Page 38: Luni, 30 ianuarie, PreasfinŃia Sa
- Page 41 and 42: Este ziua accidentului. În acea di
- Page 43 and 44: CUVÂNT LA URMĂÎntru lauda şi po
- Page 45 and 46: CUVÂNT LA URMĂ IIÎntru lauda şi
- Page 47 and 48: Lacrimile fraŃilor noştri african
- Page 49 and 50: Zona mănăstirii este ideală pent
- Page 51 and 52: Fiul vostru de departe,ieromonah Co
- Page 53 and 54: credincioşii au putea vedea totul.
- Page 55 and 56: Iată care este exact problema mea:
- Page 57 and 58: care conduce parohia din Kolwezi, p
- Page 59 and 60: Noul misionar trebuie să ştie ce
- Page 61 and 62: călugări sau călugăriŃe de la
- Page 64 and 65:
67ORTODOXIE ŞI VRĂJITORIEPE CONTI
- Page 66 and 67:
de lucruri. „Dar, ca una care mă
- Page 68 and 69:
suficiente pentru a-l intimida. În
- Page 70 and 71:
participat 250 de copii. Din cauza
- Page 73 and 74:
ÎNTÂMPLĂRI ŞI RELATĂRI DESPRE
- Page 75 and 76:
Istorioara pe care suntem gata să
- Page 77 and 78:
Prin această sfoară, el intenŃio
- Page 79 and 80:
I-am spus: «De la mine n-am nimic
- Page 81 and 82:
MINUNI, NEVOINłĂ MISIONARĂ ŞI S
- Page 83 and 84:
întreagă, rugându-se. DimineaŃa
- Page 85 and 86:
„Nu pe aici... Acolo e o biseric
- Page 87 and 88:
simptomelor, care nu ne mai dădeau
- Page 89 and 90:
ia-i şi cumpără mâncare pentru
- Page 91 and 92:
O convertire minunatăCatehetul nos
- Page 93 and 94:
încât nu-mi dădeau nici somn, n-
- Page 95 and 96:
O minune a Sfântului Nectarie şia
- Page 97 and 98:
Aventuri în lucrarea de pastoraŃi
- Page 99 and 100:
MĂRTURII ALE BOTEZURILORMaxim Bulu
- Page 101 and 102:
Gheorghe Kasongo„M-am botezat în
- Page 103 and 104:
FericiŃi cei ce flămânzesc şi
- Page 105 and 106:
Numărul membrilor Bisericii Ortodo
- Page 107 and 108:
CuprinsPrefaŃă la prima ediŃie g
- Page 109 and 110:
O epidemie de pojar................