2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Ştiinţe Medicale295DIVERSESTRESUL PROFESIONAL LA MEDICIŞI MODALITĂŢLE DE MANIFESTAREAFECTIVĂ A ACESTUIA:MEDICINA – O PROFESIEPRIMEJDIOASĂ_______________________________________„Alais inserviendo consumora”(„Ard pentru a lumina altora”)Nicolas Van TulipIoana Aşevschi, master în psihologie, lector,Nicolae Frunză, dr. în medicinăColegiul Naţional <strong>de</strong> Medicină şi Farmacie,IMSP Spitalul Clinic RepublicanActualitatea temei. Actualmente, când viaţa înainteazăpersoanei solicitări tot mai intense şi mai dificile,psihologii <strong>de</strong>vin tot mai interesaţi <strong>de</strong> domeniulstresului profesional, <strong>de</strong> cercetarea raportului dintredificultatea sarcinii cu care se confruntă omul şi starealui emoţională.În societate se schimbă atitudinea oamenilor faţă<strong>de</strong> serviciul lor. Oamenii pierd încre<strong>de</strong>rea în stabilitatealor socială şi materială, în garanţia locului <strong>de</strong>muncă. Devine mai evi<strong>de</strong>ntă concurenţa pentru unloc <strong>de</strong> muncă mai prestigios şi mai bine plătit. Paralelare loc procesul specializării înguste în profesie şi, înacelaşi timp, al globalizării cu ramurile conexe. Totmai rapid se schimbă cerinţele pieţii <strong>de</strong> muncă. Sca<strong>de</strong>ratingul unor profesii sociale – al profesorilor, cercetătorilor,precum şi al lucrătorilor medicali. Ca urmare,creşte încordarea psihică şi emoţională, care estelegată <strong>de</strong> stresul la locul <strong>de</strong> muncă, care se manifestăprin anxietate, <strong>de</strong>presie, sindromul ar<strong>de</strong>rii emoţionale,<strong>de</strong>reglări psihosomatice, <strong>de</strong>pen<strong>de</strong>nţă <strong>de</strong> substanţelepsihoactivante (inclusiv alcool, tranchilizanţi ş.a.).Faptul că medicul se poate îmbolnăvi, <strong>de</strong>şi e firesc,pare a fi un pic paradoxal. Or, cine altul ştie maibine a se feri <strong>de</strong> boli, dacă nu medicul? Cu părere<strong>de</strong> rău, însă medicii se îmbolnăvesc frecvent. Şi nue nimic <strong>de</strong> mirare aici: doar se ştie că lucrul mediciloreste însoţit <strong>de</strong> o mare tensiune nervoasă. Ei suntpuşi permanent în situaţia <strong>de</strong> a-şi înăbuşi emoţiile, iaraceasta influenţează negativ asupra sistemului nervoscentral. Asupra sănătăţii au consecinţe negative gărzile<strong>de</strong> noapte şi cele <strong>de</strong> o zi şi o noapte, operaţiileistovitoare şi care te suprasolicită emoţional.Nu putem uita nici faptul că doctorul e făcut răspunzătorşi pentru medicina imperfectă, şi că uneorilui i se înaintează pretenţii neîntemeiate. Supraefortulîn muncă, însoţit <strong>de</strong> lipsa sistematică <strong>de</strong> timp, presingulinformaţional, <strong>de</strong> asemenea, au efecte nedoriteasupra sănătăţii medicului [4].Ca şi în cariera militară sau în cea <strong>de</strong> aviator, profesiunea<strong>de</strong> medic implică anumite primejdii, printrecare cităm: „înţepătura anatomică” la necropsii, contaminarea<strong>de</strong> o boală contagioasă (în timpul epi<strong>de</strong>miilor,în timpul îngrijirii curente a bolnavilor <strong>de</strong> boliinfecţioase epi<strong>de</strong>mice sau <strong>de</strong> tuberculoză), reacţiilealergice la unele medicamente, expunerea la agresivitateabolnavilor mintali etc. Medicina este, la fel, oprofesiune obositoare, care se exercită în mare tensiunepsihică, astfel încât poate fi consi<strong>de</strong>rată o „muncăgrea” din punct <strong>de</strong> ve<strong>de</strong>re al creierului şi al „inimii”.Statisticile <strong>de</strong> acum câteva <strong>de</strong>cenii arătau că medicinafăcea parte din profesiunile care scurteazăviaţa, totodată cu morbiditate crescută. Unele specialităţisunt mai riscante <strong>de</strong>cât altele. Warren, cercetând82.441 <strong>de</strong> <strong>de</strong>cese ale medicilor americani întreanii 1930 şi 1954, găseşte că vârsta medie a morţiiradiologilor este cu 5,2 ani mai scăzută <strong>de</strong>cât vârstamedie generală, iar March constată că leucemiile sunt<strong>de</strong> 3-10 ori mai frecvente la radiologi <strong>de</strong>cât în altespecialităţi [5]. Este bine cunoscută şi infectarea profesionalăcu lues a chirurgilor, ginecologilor-obstetricienietc.Medicii constituie o categorie profesională <strong>de</strong>stul<strong>de</strong> frecvent afectată <strong>de</strong> o patologie majoră (<strong>de</strong> ex.,cardiovasculară), condiţionată în mare măsură <strong>de</strong>stresul profesional, <strong>de</strong>şi cunoştinţele <strong>de</strong> specialitate(ignorate a<strong>de</strong>seori) ar putea contribui la o limitare aîmbolnăvirilor (a<strong>de</strong>văr parţial valabil referitor, în special,la bolile uşoare). Subiectul acesta este <strong>de</strong>osebit<strong>de</strong> complex şi incitant, meritând o adoptare mult maiamplă.Medicina şi sănătatea sunt, din punctul <strong>de</strong> ve<strong>de</strong>real societăţii, două noţiuni legate reciproc, ce stau labaza aprecierii valorii vieţii fiecărui om în parte. ÎncăS. P. Botkin spunea că studierea omului şi a naturiice-l înconjoară în interconexiune, cu scopul <strong>de</strong> a prevenimaladia, <strong>de</strong> a trata sau <strong>de</strong> a ameliora starea lui,constituie acel domeniu al ştiinţei care e cunoscut sub<strong>de</strong>numirea <strong>de</strong> „medicină”.După cum remarcă E. Popuşoi şi C. Eţco, profesia<strong>de</strong> medic însumează un şir <strong>de</strong> particularităţi care o <strong>de</strong>osebesc<strong>de</strong> alte profesii. Principala particularitate este<strong>de</strong>terminată <strong>de</strong> obiectul <strong>de</strong> bază al activităţii – omulbolnav. A doua particularitate constă în complexitateaextraordinară şi dinamismul obiectului <strong>de</strong> bazăal activităţii profesionale a medicului – organismul