2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
280dimensiuni mari, pozitive prin coloraţia PAS. Iniţialmajoritatea cazurilor erau diagnosticate prin biopsiepulmonară <strong>de</strong>schisă şi această metodă era recomandatăca standard <strong>de</strong> aur pentru diagnostic (<strong>de</strong>şi erauşi rezultate fals negative). Actualmente biopsia pulmonarăeste mult mai rar utilizată ca metodă <strong>de</strong> diagnostic,<strong>de</strong>oarece în 75% din cazurile clinic suspectediagnosticul PAP poate fi confirmat în baza aspectuluilăptos al lichidului obţinut prin lavaj bronhoalveolar.La examenul histologic al ţesutului pulmonar(obţinut prin biopsie transbronşică sau biopsie <strong>de</strong>schisă)se remarcă alveolele bine <strong>de</strong>limitate, umplutecu material eozinofilic (periodic acid-Schiff-PAS pozitiv)şi macrofage spumoase. Prin coloraţii specialese exclu<strong>de</strong> infecţia pulmonară (fungi, micobacteriietc.).Modalitatea stabilirii diagnosticului PAP autoimunes-a schimbat radical după introducerea recentăa unui test simplu ce <strong>de</strong>termină nivelul seric sporit alautoanticorpilor GM-CSF la aceşti pacienţi [4, 9].PAP secundară va fi suspectată la pacienţii trataţipentru una dintre condiţiile asociate cu PAP, care<strong>de</strong>zvoltă semne radiologice tipice pentru PAP şi insuficienţărespiratorie. Un nivel înal <strong>de</strong> suspiciune clinicăeste un punct important pentru diagnosticul diferenţialal PAP cu pneumonia, care este o complicaţiefrecventă la bolnavii cu hemoblastoze şi cu neutropenie.HRCT pulmonară poate evi<strong>de</strong>nţia aspectul imagistictipic <strong>de</strong> „piatra <strong>de</strong> pavaj”, dar studiile recentesugerează că în PAP secundară predomină un patternmai omogen, cu opacităţi tip „sticlă mată”. Un studiuefectuat pe 42 <strong>de</strong> pacienţi cu PAP (21 autoimună şi21 secundară), analizând aspectul imagistic <strong>de</strong>terminatla HRCT, a evi<strong>de</strong>nţiat că distribuţia maculară aopacităţilor tip „sticlă mată”, cu implicarea primarăa zonelor subpleurale, aspectul tip „piatră <strong>de</strong> pavaj”,implicarea prepon<strong>de</strong>rentă a lobilor inferiori sunt maifrecvente în PAP autoimună [10]. În PAP secundarătestele serologice pentru autoanticorpi GM-CSF suntnegative.Evoluţia PAP este influenţată semnificativ <strong>de</strong>tratamentul administrat. Implementarea lavajuluipulmonar complet a schimbat radical evoluţia PAPprin reducerea esenţială a ratei <strong>de</strong> <strong>de</strong>ces – 95% dinpacienţi prezintă un răspuns pozitiv, <strong>de</strong>şi o mare partedintre aceştia pot avea recidive sau rezolvare parţială.Administrarea GM-CSF subcutanat sau inhalator(pentru PAP autoimună) este consi<strong>de</strong>rată o alternativăatractivă a lavajului pulmonar complet, dar ea a fostinsuficient testată. Plasmafereza în scopul reduceriinivelului autoanticorpilor GM-CSF a fost aplicată înmai multe studii, dar eficacitatea meto<strong>de</strong>i nu a fost dovedită[11]. Decesul mai frecvent este <strong>de</strong>terminat <strong>de</strong>insuficienţa respiratorie progresivă sau <strong>de</strong> asociereaBuletinul AŞMinfecţiilor pulmonare severe (micobacterii, pneumocistă)din cauza funcţiei periclitate a macrofagelor.Bibliografie selectivă1. Rosen S., Castleman B., Liebow A. Pulmonary alveolarproteinosis. In: N. Engl. J. Med., 1958, vol. 258, p.1123-1142.2. Uchida K., Beck D., Yamamoto T., et al. GM-CSFautoantibodies and neutrophil dysfunction in pulmonaryalveolar proteinosis. In: N. Engl. J. Med.,. 2007, vol. 356,p. 567-579.3. Seymour J., Presneill J. Pulmonary alveolar proteinosis:progress in the fi rst 44 years. In: Am. J. Respir. Crit.Care Med., 2002, vol. 166, p. 215-235.4. Seymour J., Doyle I., Nakata K., et al. Relationshipof anti-GM-CSF antibody concentration, surfactant proteinA and B levels, and serum LDH to pulmonary parametersand response to GM-CSF therapy in patients withidiopathic alveolar proteinosis. In: Thorax, 2003, vol. 58,p. 252-257.5. Trapnell B., Uchida K. Pulmonary alveolar proteinosis.In: European Respiratory Society Monograph.,2009, vol. 46, p. 208-224.6. Martinez-Moczygemba M., Doan M., Eli<strong>de</strong>mir O.,et al. Pulmonary alveolar proteinosis caused by <strong>de</strong>letionof the GM-CSFR alpha gene in the X chromosome pseudoautosomalregion 1. In: J. Exp. Med., 2008, vol. 205, p.2711-2716.7. Ben-Dov I., Kishinevski Y, Roznman J, et al. Pulmonaryalveolar proteinosis in Israel: ethnic clustering.In: Isr. Med. Assoc. J., 1999, vol. 1, p. 75-78.8. Inoue Y., Trapnell B., Tazawa R., et al. Characteristicsof a large cohort of autoimmune pulmonary alveolarproteinosis patients in Japan. In: Am. J. Respir. Crit. CareMed.. 2008, vol. 177, p. 752-762.9. Bonfield T., et al. Autoantibodies against granulocytemacrophage colonystimulating factor are diagnosticfor pulmonary alveolar proteinosis. In: Am. J. Respir. Cell.Mol. Biol., 2002, vol. 27, p. 481-486.10. Ishii H., Trapnell B., Tazawa R., et al. Comparativestudy of High-Resolution CT fi ndings between autoimmuneand secondary pulmonary alveolar proteinosis. In: Chest.,2009, vol. 136, p. 1348-1355.11. Luisetti M., Rodi G., Perotti C., et al. Plasmapheresisfor treatment of pulmonary alveolar proteinosis. In:Eur. Respir. J., 2009, vol. 33, p. 1220-1222.RezumatProteinoza alveolară pulmonară este un sindrom clinicrar, <strong>de</strong>scris pentru prima dată în 1958, caracterizat prinacumularea excesivă <strong>de</strong> surfactant în alveole şi în căile aerieneterminale. În literatură sunt <strong>de</strong>scrise aproximativ 410cazuri. Prezentăm cazul unui bărbat <strong>de</strong> 62 <strong>de</strong> ani, diagnosticatcu proteinoză alveolară pulmonară, primul pacient î<strong>nr</strong>egistratîn Republica Moldova.SummaryPulmonary alveolar proteinosis is a rare clinicalsyndrome that was first <strong>de</strong>scribed in 1958, characterized