2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
2011, nr. 3 - Academia de ÅtiinÅ£e a Moldovei
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
258Buletinul AŞM1–3 ani <strong>de</strong> la <strong>de</strong>but; prezenţa marcherilor imunologiciai diabetului <strong>de</strong> tip 1 (nivel redus al C-pepti<strong>de</strong>i,autoanticorpi la antigenii celulelor beta – la ICA şi/sau la GAD) [16]. Secreţia suficientă <strong>de</strong> insulină şilipsa în <strong>de</strong>but a cetoacidozei sunt cauzele cele maifrecvente <strong>de</strong> diagnosticare eronată a diabetului <strong>de</strong> tip2. Scopul studiului este evi<strong>de</strong>nţierea particularităţilorclinice şi paraclinice <strong>de</strong> <strong>de</strong>but ale diabetului autoimunla maturi.Material şi meto<strong>de</strong>. Au fost examinaţi 89 <strong>de</strong>pacienţi cu diabet zaharat primar <strong>de</strong>pistat, cu vârstacuprinsă între 30 şi 45 <strong>de</strong> ani. La toţi pacienţiis-au <strong>de</strong>terminat anticorpii antiinsulari citoplasmatici(ICA) şi anticorpii împotriva glutamat<strong>de</strong>carboxilazei(GAD), prezenţa cărora a fost consi<strong>de</strong>rată criteriu <strong>de</strong>diagnostic al diabetului autoimun. Anticorpii ICAşi GAD au fost <strong>de</strong>pistaţi la 39 <strong>de</strong> pacienţi, ceea ce apermis stabilirea diagnosticului <strong>de</strong> diabet autoimun.În funcţie <strong>de</strong> manifestările clinice <strong>de</strong> <strong>de</strong>but, pacienţiistudiaţi au fost repartizaţi în 2 subgrupuri: grupulI, – la care diabetul a <strong>de</strong>butat acut, cu semne clinicemanifeste şi cetoacidoză, care a fost consi<strong>de</strong>rat diabet<strong>de</strong> tip 1 clasic, şi grupul II, alcătuit din 17 pacienţila care diabetul a <strong>de</strong>butat lent, cu simptomatică maipuţin exprimată, ceea ce a permis iniţial <strong>de</strong> a stabilidiagnosticul ”greşit” <strong>de</strong> diabet zaharat tip 2.Rezultate şi discuţii. Grupul I <strong>de</strong> pacienţi cu diabet<strong>de</strong> tip 1 clasic a fost alcătuit din 22 <strong>de</strong> persoane(56,4%), dintre care 59,09% (13) bărbaţi şi 40,91%(9) femei. Vârsta medie a constituit 39,82 ± 1,15 ani.Tabloul clinic a fost dominat <strong>de</strong> simptomele majoreale diabetului, prezente la 100%, şi paraclinic s-a <strong>de</strong>terminatprezenţa cetonuriei la 90% din bolnavi. Pier<strong>de</strong>reapon<strong>de</strong>rală în acest grup s-a <strong>de</strong>terminat în 81,8%cazuri. La 8 (36,4%) pacienţi s-a atestat o pier<strong>de</strong>repon<strong>de</strong>rală mo<strong>de</strong>rată cu 5-10 kg în ultimele 3 luni, şiîn 45,4% (10) cazuri a fost remarcată o pier<strong>de</strong>re îngreutate <strong>de</strong> peste 10 kg. La momentul adresării primarela medic, un singur pacient (4,5%) a prezentatacuze <strong>de</strong> dureri în membrele inferioare, asociate cuparestezii. Tensiunea arterială sistolică era în limitelenormei (119 ± 2,91 mm Hg), iar cea diastolică – <strong>de</strong> 78± 2,21 mm Hg. Pacienţii cu diabet <strong>de</strong> tip 1 au fost în100% cazuri normopon<strong>de</strong>rali şi au avut valori mediiale IMC <strong>de</strong> 22,95 ± 0,33 kg/m 2 .Pacienţii din subgrupul II cu anticorpii pozitivi, lacare iniţial a fost stabilit diagnosticul <strong>de</strong> diabet tip 2,reprezentau 43,6 % (17), bărbaţii alcătuiau 47,06%(8) şi femeile 52,94% (9), cu vârsta medie <strong>de</strong> 41,88± 1,15 ani. În acest grup s-au <strong>de</strong>terminat simptomemajore ale diabetului mo<strong>de</strong>rat, exprimate în 47,1%(8) şi semne minore în 35,3% (6) cazuri. Acest tip <strong>de</strong>diabet a fost diagnosticat ocazional în 17,6% (3) cazuri.Semnele majore ale diabetului au avut următoarearepartiţie: la 41,2% (7) din pacienţi s-a <strong>de</strong>terminatper<strong>de</strong>re pon<strong>de</strong>rală: 6 (35,3%) au pierdut în greutate <strong>de</strong>la 5 până la 10 kg, iar la 1 pacient (5,9%) s-a <strong>de</strong>terminato pier<strong>de</strong>re pon<strong>de</strong>rală marcată peste 10 kg. Poliuriaşi polidipsia în acest subgrup a fost prezentă la 7 pacienţi(41,2%). Dintre semnele minore, mai frecventera prezentă xerostomia – în 52,9 % (9) cazuri. Pruritulcutanat a fost <strong>de</strong>terminat doar la 3 pacienţi (17,6%).Tensiunea arterială sistolică a fost <strong>de</strong> 125,9 ± 3,1 mmHg, cea diastolică – 80,6 ± 1,8 mm Hg. Valorile IMCla bolnavii cu diabet <strong>de</strong> tip 2 cu prezenţa anticorpilor(ICA şi GAD) a variat <strong>de</strong> la 19 până la 30 kg/m 2 , mediafiind <strong>de</strong> 24,82 ± 0,97 kg/m 2 . Acest subgrup a fost divizat,după valorile IMC, în două subgrupuri: a) persoanenormopon<strong>de</strong>rale cu valori medii ale IMC 21,56 ± 0,63kg/m 2 , care au alcătuit 52,9%, şi b) 47,1% <strong>de</strong> pacienţisuprapon<strong>de</strong>rali, cu IMC 28,5 ± 0,0,7 kg/m 2 .Grupurile studiate au fost comparate între ele,pentru a evalua particularităţile manifestărilor cliniceîn <strong>de</strong>butul diferitelor forme <strong>de</strong> diabet. În cazul analizeicomparative a grupului <strong>de</strong> pacienţi cu diabet <strong>de</strong>tip 1 şi a persoanelor cu LADA, s-au <strong>de</strong>terminat maifrecvent semnele clinice majore ale diabetului la pacienţiidin grupul I (100%), versus grupul II (47,1%)(P