„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Geopolitică regională – Dobrogea de Sud în contextul anului 1913. Mărturii de epocă<br />
Analele Universităţii „OVIDIUS” / Vol. 4/ 2007<br />
mamelor române de azi înainte!” (Ibidem, p. 43), conchizându-se că „Dacă asupra<br />
quadrilaterului s-ar mai putea – poate – ceda, asupra proclamărei principatului albanoaromân,<br />
niciodată! – Ibidem, p. 47”.<br />
Relevantă este, totodată, pentru ilustrarea aceleaşi viziuni, o lucrare apărută cu<br />
aproape un deceniu mai devreme, aparţinând profesorului Ilie Bărbulescu – Românii faţă de<br />
sârbi şi bulgari, mai ales cu privire la chestie macedo-română, Tipografia „Universitară”,<br />
A.G. Brătănescu, Bucureşti, 1905 /216 pp/, mai ales cap. I, intitulat Lupta dintre sârbi şi<br />
bulgari pentru Macedonia: pp. 6-57. Cunoscutul specialist în slavistică şi istoria slavilor<br />
sudici – printre foarte puţinii ce-i avea România în perioada respectivă – evidenţiază<br />
aserţiunile potrivit cărora drepturile Statului Bulgar asupra Macedoniei izvoresc din trecutul<br />
istoric, din existenţa majoritară a elementului bulgar în această zonă balcanică, propaganda<br />
bulgară izbutind să prezinte, în faţa Europei, pe sârbi ca neavând nici un fel de drepturi în<br />
Macedonia: „Iscusinţa propagandei bulgare, biruitoare în lumea cultă occidentală, pe de o<br />
parte, iară pe de alta neprecizia aspiraţiilor sârbeşti, cari vor Macedonia unele până la Perlepe<br />
iar altele până la Salonic, au contribuit din ce în ce mai mult să formeze şi să întărească şi la<br />
noi convingerea mai sus pomenită că «sârbii aspiră a juca un rol dar sunt nedumiriţi de<br />
partea cărora dintre turci, greci şi bulgari să-şi încline dorinţele»” – Ibidem, p. 13. Este<br />
relevată relaţia geopolitică a acestora cu Statul Bulgar, cu instrumentarea în zonă a<br />
intereselor bulgarilor, beneficiari a unei tenace şi solide politici naţionale în cele două<br />
regiuni, abil prezentate Europei: „«Fără de Macedonia nu e cu putinţă să se dezvolte un stat<br />
bulgar independent şi de sine stătător în privinţa politică – scria la 1903 un fost deputat şi<br />
înalt demnitar al Principatului Autonom condus de principele Ferdinand –, sufletească şi<br />
economică, fiindcă i-ar lipsi forţele trebuincioase, teritoriu trebuincios, şi bună-starea<br />
trebuitoare. Dacă se va lua micului popor bulgar un milion de bulgari în Macedonia, atunci el<br />
va rămâne prea slab chiar şi faţă de popoarele împrejmuitoare cari îl vor presa întotdeauna.<br />
Dacă statul bulgar nu va ieşi la Marea Egee, va fi condamnat să rămână, în privinţa<br />
economică vasal Ţarigraului, Mării Negre şi Dunării… Cât timp va exista Turcia în<br />
Peninsula Balcanică, nu vor fi mari pericole pentru Bulgaria. Dar când cel din urmă ceas al<br />
existenţei Statului Turcesc în Europa va una, atunci Bulgaria va pierde, dacă nu va izbuti să<br />
iasă la golful Salonic»” – Ibidem, pp. 16-17.<br />
Dacă pentru justificarea pretenţiilor asupra Dobrogei, propaganda bulgară nu putea<br />
face abstracţie, totuşi, de recunoaşterea stabilirii târzie a bulgarilor – cum am văzut că o<br />
recunosc C. Jireček şi L. Miletič –, în privinţa Macedoniei propaganda bulgară este mult mai<br />
persuasivă, elementul naţional fiind manipulat fără limite; ca urmare, la începutul veacului al<br />
XX-lea, rezultatele îi avantajează net pe vecinii de la sud de Dunăre – în percepţia Europei,<br />
inclusiv a societăţii româneşti. Profesorul ieşean surprinde esenţa acestui proces, atunci când<br />
scria: „(…) în acest mozaic de popoare cari alcătuesc, dimpreună cu turcii, provincia<br />
semilunei Macedonia, nu existau, înainte de sfârşitul celui d-al XVIII veac sau şi mai bine de<br />
începutul celui al XIX-lea, lupte pe tema naţionalităţilor; ci, toţi aceia, învăluiţi în marama<br />
neguroasă a pravoslaviei greceşti, chiar dacă în casele lor vorbeau limba neamului din care se<br />
trăgeau, în suflete însă nu aveau o conştiinţă clară, ba de cele mai multe ori nici n-aveau o<br />
altă conştiinţă naţională de cât pe aceea că sunt greci. De la începutul veacului al XIX însă,<br />
mai cu seamă subt imboldul general al ideilor de naţionalism stârnit încă de marea revoluţie<br />
franceză şi de dânsa zvârlite în conştiinţele adormite ale neamurilor din Europa balcanică,<br />
bulgarii încep cei dintâi a se trezi şi a-şi da seama de neamul slavonesc din care se trag<br />
(subl.n.). De atunci ei, mai ales din Principat, prin îndemnurile unor bărbaţi de acţiune,<br />
entuziasm şi condei, pornesc şi mai departe, în Macedonia, la slavii de acolo, mişcarea de<br />
propagandă naţionlistă bulgară. Propagandiştii bulgari, dând aici de o populaţie a cărei<br />
conştiinţă slavă era cu totul vagă şi confuză (subl.n.), când nu era de tot grecizată, printr-o<br />
ISSN -1841-138X 80 © 2007 Ovidius University Press