„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Mariana Cojoc / Analele Universităţii „OVIDIUS” / Vol. 4/ 2007<br />
Prof.univ.dr. Marian Cojoc:<br />
Domnule preşedinte Mihai Daraban, vă mărturisesc că am luat notiţe!<br />
Vreau să consider şi bănuiesc că suntem de acord cu toţii, în special studenţii<br />
noştri, că această trezire la realitate este mai mult decât necesară. Spuneaţi<br />
dumneavoastră că ar trebui să reevaluăm posibilităţile geostrategice, în ultimă<br />
instanţă, mult prea exacerbate la un moment dat! Şi aceasta este şi realitatea<br />
istorică. Noi, pot să spun că ne ocupăm de această problemă şi confirmăm în<br />
totalitate ce spuneţi dumneavoastră! În mod cert este, prin ceea ce ne-aţi<br />
explicat, vorba de un îndemn de a privi cu alţi ochi toate aceste componente<br />
navigabile, Canal Dunăre-Marea Neagră şi Marea Neagră în ultimă instanţă,<br />
precum şi realităţile ecologice determinante în momentul de faţă. Vă mulţumesc<br />
şi dacă sunt întrebări, aşa cum spunea şi domnul preşedinte, le puteţi adresa!<br />
Până atunci, îmi permit să continuu desfăşurătorul nostru, rugând-o pe<br />
doamna prof. univ. dr. Daniela Buşă, de la Insitutul de Istorie „Nicolae Iorga” al<br />
Academiei Române, care, de ceva timp, se ocupă extrem de consistent de<br />
problematica pe care o avem noi în dezbatere, să ne adreseze câteva cuvinte.<br />
Aveţi cuvântul!<br />
Prof.univ.dr. Daniela Buşă:<br />
Mulţumesc Facultăţii de Istorie şi Ştiinţe Politice pentru invitaţia lansată!<br />
Mulţumesc şi pentru frumoasele cuvinte adresate de către domnul decan şi<br />
pentru dragostea cu care sunt înconjurată de câte ori vin aici, însă nu sunt<br />
specialistul în aşa mare măsură cum m-a prezentat domnul decan! Sunt aici alţi<br />
colegi de-ai mei în măsură, care se ocupă mult mai îndeaproape şi punctual de<br />
istoria Constanţei şi o am aici pe prietena mea mai tânără, Mariana Cojoc, pe<br />
domnul profesor Ciorbea, care au lucrări consistente.<br />
Eu, ca istoric, în alocuţiunea mea, în cele câteva cuvinte pe care le voi<br />
spune, nu pot să vă aduc lucruri foarte noi în ceea ce priveşte evoluţia de astăzi a<br />
portului Constanţa, problemele ecologice din zonă, aşa cum a făcut domnul<br />
preşedinte al Camerei de Comerţ, Industrie, Navigaţie şi Agricultură. Eu însă pot<br />
să vă spun că, întotdeauna, lupta pentru ieşire la mare a stat în atenţia multora<br />
dintre puterile europene şi am în vedere în primul rând marele nostru vecin de la<br />
Răsărit, Rusia, care a pornit de la un stat central şi a ajuns la începutul secolului<br />
al XIX-lea stat riveran Dunării. Ştim ce a însemnat pentru Principatele Române<br />
până la 1829 şi apoi până la 1853 această „strânsă” vecinătate. În condiţiile în<br />
care, deşi aveam acces la gurile Dunării, practic, noi nu prea puteam să le<br />
folosim, dat fiind faptul că, după acum v-a spus domnul preşedinte al Camerei<br />
de Comerţ, Industrie, Navigaţie şi Agricultură, exista şi atunci problema<br />
împotmolirii gurilor Dunării. În acelaşi timp, ştiu clar ce a însemnat în istorie<br />
faptul că eşti riveran cu o mare sau cu un ocean. Şi aici îmi cer scuze pentru<br />
colegii mei, istorici majoritatea, care sunt şi studenţi şi cadre didactice, dar ceilalţi<br />
ştiu şi ei ce a însemnat pentru Spania, Portugalia faptul că erau riverane cu un<br />
ocean. Sau pentru Italia, care are ieşire la Marea Mediterană. Practic, de acolo au<br />
ISSN -1841-138X 179 © 2007 Ovidius University Press