„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Mariana Cojoc / Analele Universităţii „OVIDIUS” / Vol. 4/ 2007<br />
Paul Andreescu:<br />
Nu aveam de gând să intervin la capitolul despre care vorbim acum. Eu<br />
mă pregătisem pentru punctul de represiune, unde ziceam că pot să vin chiar cu<br />
elemente noi. Şi, dacă o să îmi fie permis, o să intervin şi o să aduc chiar<br />
elemente noi. Dar am fost surprins de colegii istorici, e bine că aţi făcut<br />
precizarea, nu sunt istoric, care au început prin a denumi raportul un eşec. A<br />
fost prima precizare făcută. Eu îmi permit să spun punctul de vedere al celor<br />
care au trecut prin gulagurile româneşti, mai am aici doi colegi. Eu fac parte din<br />
generaţia tânără, dacă se poate numi aşa, dintre cei arestaţi în 1956, legat cumva<br />
de evenimentele din Ungaria. Sigur că au existat şi există numeroase scrieri care<br />
vorbesc cu lux de amănunte despre toate ororile petrecute de la instalarea<br />
sistemului comunist, de fapt, de la primele şine ale tancurilor ruseşti intrate pe<br />
pământul românesc. Pentru că, ar trebui să începem probabil cu cei 100.000, aşa<br />
cum spune istoria, de soldaţi şi civili pe care ruşii ni i-au luat prizonieri şi pe care<br />
ni i-au înapoiat cândva, o parte dintre ei, deşi eram în armistiţiu, noi nu mai eram<br />
în război. Ar trebui să continuăm cu ’45 cu ’46, cu ’47, cu ’48 când începe, de<br />
fapt, adevărata represiune în ţara românească. Asemenea scrieri sunt, dar ele nu<br />
au fost adunate. Istoricii nu le-au adunat. Fiecare a scris în parte. Era nevoie însă<br />
de un document. Eu am făcut parte din delegaţia care, în martie 2005, a fost la<br />
Preşedintele Băsescu şi a cerut explicit, printre altele, condamnarea<br />
comunismului. Ştiţi cu toţii care a fost răspunsul. Şi noi am fost nemulţumiţi. Şi<br />
a trebuit să mai treacă încă destul timp, un an de zile, până când s-a găsit o<br />
soluţie. Noi nu am avut pretenţia şi nici nu o vom avea niciodată ca raportul<br />
Tismăneanu să cuprindă totalitatea ororilor şi să fie o lucrare academică căreia<br />
nimeni să nu îi găsească niciun reproş. Ororile şi evenimentele din timpul<br />
comunismului au fost mult prea multe şi desfăşurate pe o perioadă mult prea<br />
lungă. Holocaustul s-a desfăşurat pe perioada a câţiva ani ai războiului.<br />
Holocaustul roşu s-a desfăşurat pe perioada, în ţara românească, a 45 de ani şi<br />
dimensiunile au fost mult mai mari. A apărut un document, care, departe de noi<br />
de a fi numit un eşec. El a fost un document pe baza căruia, pentru prima dată<br />
în ţara asta, comunismul a fost catalogat aşa cum trebuia: sistem criminal şi<br />
ilegitim. Criminal pentru că de la instalare până la înlăturare s-a bazat pe crimă şi<br />
ilegitim pentru că a fost adus în ţara românească, şi nu produsul românilor.<br />
S-a vorbit de încercări. Încercările lui Babiuc. Au fost încercări, declaraţii.<br />
Şi s-a spus că actul, declaraţia preşedintelui în camerele reunite, şi acolo am avut<br />
prilejul să fiu prezent ca invitat, nu este un act oficial de fapt, ci o simplă<br />
declaraţie. Eu ştiu că prin declararea lui, a devenit act oficial. Mai mult, mai ştim<br />
că toate demersurile făcute de unele partide, în special de P.R.M., cu concursul<br />
P.S.D.-ului, de a-l determina pe preşedinte să nu poată să îşi ţină declaraţia, au<br />
avut tocmai acest scop: declaraţia preşedintelui să nu devină un act oficial. Nu<br />
scăpăm, din păcate, de tendinţa de globalizare. Totdeauna când încercăm să<br />
ISSN -1841-138X 139 © 2007 Ovidius University Press