„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
„ovidius†constanţa - Biblioteca Universitatii "LUCIAN BLAGA" SIBIU
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Mariana Cojoc / Analele Universităţii „OVIDIUS” / Vol. 4/ 2007<br />
avem o carieră în ştiinţele sociale, am fost în situaţia de a coordona volume şi<br />
ştim că trebuie să citeşti fiecare contribuţie, s-o dai de două, trei ori fiecăruia<br />
dintre autori, spunându-i că între prima şi a şaptea contribuţie există<br />
neconcordanţe, faci reuniuni cu toţi autorii, clarifici instrumentele conceptuale,<br />
cele mai bune referinţe bibliografice, pe care toată lumea ar trebui să le<br />
folosească, este o muncă a editorului de volum colectiv care ne este cunoscută.<br />
S-ar părea că această muncă pe care ar trebui s-o regăsim aici nu a fost făcută. Şi<br />
sunt două dovezi aici.<br />
Prima este cea a faptului că s-au strecurat în text afirmaţii făcute de<br />
persoane care, în mod evident, nu au înţeles regimul comunist. Şi o să vă dau un<br />
singur exemplu din concluzii. Ni se spune acolo că perioada ceauşistă, deci<br />
perioada anilor ’80 cu precădere, în ciuda referinţelor pe care Ceauşescu le făcea<br />
în discursurile sale, la întăriri ale legalităţii socialiste, nu a fost o perioadă de<br />
întărire a statului de drept, dimpotrivă, şi în anii ’80 s-au perpetuat faptele<br />
represive. Oricine ştie regimul comunist ca cercetător, imediat va observa că<br />
această frază cheie, „întărirea legalităţii socialiste”, era un apel la întărirea<br />
represiunii. Deci, cel care a scris paginile respective nu avea o bună cunoaştere a<br />
surselor primare şi secundare legate de epoca ce s-a încheiat în 1989. Persoana<br />
respectivă ar fi trebuit, probabil, exclusă din volum sau cel puţin paginile<br />
respective excluse din program.<br />
Pe de altă parte, şi mai grav încă, şi cu asta voi încheia, ceea ce îi lipseşte<br />
volumului este rigoarea conceptuală. Există o alegere fundamentală care s-a<br />
făcut în momentul numirii comisiei şi, care, cred, că nu a fost comentată deloc,<br />
dacă greşesc vă rog să mă corectaţi, şi anume alegerea diferitelor tipuri de<br />
„limbă” care ar fi putut fi folosite în calificarea regimului. În ceea ce mă priveşte,<br />
prefer să mă gândesc la regimurile comuniste, recurgând la instrumentul analitic,<br />
pe care conceptul de „totalitarism” mi-l oferă. Profesorul Tismăneanu, şi pe cale<br />
de consecinţă toţi participanţii la volum, au ales conceptul de „dictatură”.<br />
Alegerea nu este inocentă, nu e o simplă alegere de vocabular, este o alegere de<br />
gândire, este o alegere politică. Regimul totalitar trebuie înţeles foarte simplu, vă<br />
spun lucruri foarte cunoscute, în componenta lui represivă, fireşte, dar şi în<br />
componenta lui de integrare. Regimul totalitar este un regim care mobilizează,<br />
care integrează, care reprimă, dar în care se fac cariere, în care oamenii participă<br />
la autogestiunea sistemului într-un mod care a fost, fără îndoială, studiat şi a dat<br />
naştere unei literaturi ştiinţifice extrem de bogate şi de rafinate. Când vorbeşti<br />
despre dictatură, ai imaginea unui regim de tip clasic, tradiţional, în care ai o<br />
societate de supuşi care, în general, nu au niciun cuvânt de spus şi o elită, o clică,<br />
folosesc termenul de clică în sens descriptiv, în sensul din teoria elitelor, care<br />
conduce cu ajutorul unui aparat poliţienesc. Odată epurată clica, tiraniile din<br />
Grecia antică, societatea îşi regăseşte sănătatea, funcţionarea democratică.<br />
Definind comunismul ca dictatură, exonerezi societatea de orice fel de<br />
răspundere. Definindu-l ca totalitarism, trebuie să ai o privire mai fină, mai<br />
nuanţată în atribuirea responsabilităţilor. Ele sunt, ne-a fost spus din 1945,<br />
ISSN -1841-138X 131 © 2007 Ovidius University Press