You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
METODOLOGIA CERCETĂRII ÎN POLITOLOGIE<br />
măsurarea rezultatelor, care implică observarea şi prelucrarea datelor despre<br />
variabila dependentă. Pot fi distinse diferite tipuri de experimente în practica<br />
politică: de constatare, de creaŃie, de verificare, individuale sau colective,<br />
experimente naturale.<br />
Dacă în sfera cercetărilor din ştiinŃele naturii experimentul este<br />
metoda cea mai importantă, în ştiinŃele socio-umaniste aria de întrebuinŃare a<br />
acestei metode este restrânsă. Metoda experimentului implică un cuantum de<br />
artificii care, dacă vor distona cu firescul, vor putea invalida rezultatele întregii<br />
cercetări. De aceea există unele rezerve în utilizarea acestei metode în<br />
cercetările politologice (dificultatea distincŃiei între firesc şi artificial,<br />
asigurarea reprezentativităŃii eşantionului, costuri foarte mari, inoportunitatea<br />
experimentului de laborator, imposibilitatea efectuării unor experimente pe<br />
mulŃimi, pe segmente importante ale societăŃii civile etc.). Cu toate acestea<br />
experimentul a fost utilizat în diverse scopuri: pentru perfecŃionarea metodelor<br />
de conducere politică, de selecŃie şi promovare a personalului politic, pentru<br />
formarea culturii politice participative, în vederea găsirii unor metode pentru a<br />
spori eficienŃa propagandei, pentru a ameliora “imaginea” unor lideri politici,<br />
pentru a găsi tehnici de diminuare a neutralităŃii civice etc. ÎntrebuinŃarea<br />
experimentului, ca metodă de cercetare, are virtuŃi certe mai ales în zona<br />
creşterii cuantumului de informaŃii veridice în politologie, cu efecte de<br />
diminuare a interpretărilor doctrinare, a speculaŃiilor lipsite de confirmare<br />
faptică.<br />
c) Metoda convorbirii constă într-un dialog (o conversaŃie) între<br />
cercetător şi persoane implicate în activităŃi politice (lideri politici,<br />
parlamentari, oameni cu o bogată experienŃă politică, alegători, lideri de<br />
opinie etc.) subordonat unui scop, unui plan cu Ńinte precise în domeniul<br />
descoperirii de adevăruri legate de viaŃa politică. Prin intermediul convorbirii<br />
cercetătorii pot obŃine informaŃii obiective despre dominantele subiective ale<br />
agenŃilor politici, despre interese, motive, convingeri, crezul politice, idealul<br />
politic, conflictele intrinseci ale liderilor politici, care sunt inaccesibile altor<br />
metode.<br />
Convorbirea se poate realiza individual sau în grup, poate fi<br />
ocazională (spontană) sau programată cu minuŃiozitate. Pentru a ne conduce<br />
la rezultate cât mai profunde, convorbirea ar trebui să parcurgă trei etape:<br />
etapa pregătitoare, desfăşurarea efectivă a convorbirii, prelucrarea datelor<br />
obŃinute. În situaŃia în care convorbirea se va realiza după un plan prestabilit<br />
cu rigurozitate, atunci ea va îmbrăca forma interviului.<br />
Pentru ca datele obŃinute prin intermediul convorbirii să fie cât mai<br />
concludente, vor trebui respectate câteva cerinŃe: crearea unui climat de<br />
încredere, de respect reciproc între cercetător şi subiecŃii investigaŃi care să<br />
favorizeze coparticiparea, sinceritatea; atitudinea empatică a cercetătorului,<br />
flerul, capacitatea de adaptare, mobilitatea, abilitatea de comunicare verbală<br />
şi extraverbală sunt elemente care favorizează motivarea subiecŃilor<br />
investigaŃi să fie sinceri, deschişi colaborării, să se destăinuie, să evite<br />
fenomenul de disimulare sau de duplicitate; cercetătorul va formula întrebările<br />
într-un limbaj clar şi accesibil, va utiliza întrebări ajutătoare când este cazul,<br />
51