o_19jj0i9v91e53ida1hn8js21b2ia.pdf
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Dan Brown — Fortăreaţa Digitală<br />
membru Sys-Sec se găsea mereu la datorie în Crypto... mai ales sâmbăta, când<br />
nu era nici un criptograf prin preajmă.<br />
Deschise imediat monitorul şi se întoarse spre tabla cu mesaje de pe perete.<br />
— Cine e de gardă? întrebă el cu voce tare, trecând în revistă lista cu nume.<br />
Conform programului, un tânăr boboc pe nume Seidenberg ar fi trebuit să<br />
intre în schimb dublu la miezul nopţii trecute. Chartrukian privi împrejur prin<br />
laboratorul pustiu şi se încruntă.<br />
— Unde mama naibii e individul?<br />
Privind monitorul cum prinde viaţă, Chartrukian se întrebă dacă<br />
Strathmore avea habar că laboratorul Sys-Sec era nepăzit. Pe drum observase<br />
draperiile trase în biroul comandantului, ceea ce însemna că şeful era acolo —<br />
un lucru aproape banal pentru o zi de sâmbătă. Deşi le cerea criptografilor să<br />
îşi ia liber sâmbetele, Strathmore părea să muncească 365 de zile pe an.<br />
Chartrukian avea o singură certitudine — dacă Strathmore descoperea că<br />
laboratorul Sys-Sec era nepăzit, bobocul absent avea să-şi piardă slujba. Privi<br />
spre telefon, întrebându-se dacă era bine să-l sune pe tânărul tehnician şi să îl<br />
avertizeze de pericol. Oamenii din Sys-Sec se supuneau regulii nescrise de a<br />
avea grijă unul de altul. În interiorul Crypto, cei din Sys-Sec erau cetăţeni de<br />
mâna a doua, permanent la cuţite cu stăpânii moşiei. Nu era nici un secret că<br />
criptografii erau cei care stăpâneau peste acest cuib de mai multe miliarde de<br />
dolari. Cei de la Sys-Sec erau toleraţi numai pentru că aveau grijă ca jucăriile<br />
patronilor să meargă ca unse.<br />
Chartrukian luă o decizie. Puse mâna pe telefon. Numai că nu apucă să<br />
ducă receptorul la ureche. Se opri din acţiune brusc, cu ochii fixaţi pe<br />
monitorul care se trezise la viaţă. Ca într-un film derulat cu încetinitorul, aşeză<br />
receptorul jos şi se holbă cu gura căscată la ecran.<br />
În cele opt luni de Sys-Sec, Phil Chartrukian nu văzuse niciodată monitorul<br />
de control al TRANSLTR afişând altceva decât un zero dublu în câmpul orelor.<br />
Astăzi era altfel.<br />
„TIMP SCURS: 15.17.21”<br />
— Cincisprezece ore şi şaptesprezece minute? izbucni el, aproape înecânduse.<br />
Imposibil!<br />
Reporni ecranul, rugându-se ca acesta să nu se fi setat corect. Numai că,<br />
odată revenit la viaţă, monitorul arătă acelaşi lucru.<br />
Chartrukian simţi un fior pe şira spinării. Tehnicienii Sys-Sec din Crypto<br />
aveau o singură responsabilitate: să-l ţină „curat” pe TRANSLTR — adică să-l<br />
ferească de viruşi.<br />
Chartrukian ştia că un rulaj de cincisprezece ore putea însemna un singur<br />
lucru — infecţie. Un fişier bolnav intrase în TRANSLTR şi acum corupea toate<br />
procesele interne. Într-o clipă, instrucţia primită îşi făcu simţită prezenţa; nu<br />
mai conta că laboratorul Sys-Sec rămăsese nepăzit sau că monitoarele fuseseră<br />
stinse. Chartrukian se concentră asupra problemei de fond — TRANSLTR.<br />
Apelă imediat jurnalul tuturor fişierelor care intraseră în TRANSLTR în ultimele<br />
patruzeci şi opt de ore. Începu să treacă lista în revistă.<br />
32