Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
M-am uitat la el surâzând. M-a observat şi a deschis gura<br />
să zică ceva, dar s-a răzgândit între timp. După câteva minute se<br />
hotărăşte să mă întrebe:<br />
– Dumneata unde vrei să te duci<br />
Stau puţin să mă gândesc, pe jumătate mirată, dar păstrându-mi<br />
acelaşi sentiment degajat de superficialitate, de indiferenţă<br />
în faţa vorbelor. Adevărul e că nu îmi pusesem problema.<br />
– Eu nu vreau să ajung decât la ieşire, îi spun, mai în glumă,<br />
mai în serios.<br />
Râde nervos şi îşi continuă legănatul. Apoi îmi destăinuie<br />
pricina nervozităţii:<br />
– Eu nu mai ştiu unde mă duceam.Vroiam să merg undeva,<br />
dar nu mai ştiu unde. Acum nu mai vreau nimic. De-asta am<br />
întrebat, poate mergem cu toţii în acelaşi loc.<br />
– Poate, zic eu. Aveţi amnezie întreb pe un ton surprinzător<br />
de liniştit. Nu sunt deloc îngrijorată pentru starea lui. Nu mai<br />
sunt în niciun fel.<br />
– Nu, îmi răspunde, sunt doar un pic debusolat. De fapt,<br />
aici nu mai am nicio grijă, deşi nu se poate spune că petrecem prea<br />
bine. Sunteţi sigură totuşi că mergem în acelaşi loc<br />
– Nu, dar ce contează O să aflăm...<br />
Chiar nu aveam de unde să ştiu răspunsul întrebărilor. Nu<br />
cunosc pe nimeni de aici, deşi îmi sunt cu toţii familiari. Trăieşti<br />
o stare foarte ciudată, aproape confuză, când stai într-o gară în<br />
care nici măcar nu vroiai să ajungi, sau probabil că intenţionai să<br />
cobori aici, dar nu în condiţiile de faţă.<br />
– Şi dacă o să stăm aici pe veci îi vine ideea domului de<br />
lângă mine.<br />
– Pe veci râd eu, deşi iarăşi nu mi se pare nimic grav,<br />
rău sau neaşteptat în aşa ceva. Nu avem motiv, ceva trebuie să se<br />
întâmple...<br />
– Până acum nu s-a întâmplat nimic...<br />
– Nu o să ţină o veşnicie.<br />
– De unde ştii<br />
– Nimic nu durează atât.<br />
– Ai mai fost aici<br />
84