Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
toţi angajaţii. Ioan îi înfăşurase într-unul dintre ziarele vremii şi,<br />
de dragul timpurilor trecute, se abătu la întoarcere la Şcoala Agricolă,<br />
primul lui loc de muncă după război. Stătu la taifas cu câţiva<br />
profesori, iar pe înserat ieşi de pe Drumul cu plopi, în şosea. Când<br />
să urce într-o trăsură, din reflex pipăi buzunarul în care avea pachetul<br />
cu bani. Nimic ! Brusc, inima parcă-i stătu, apoi îl cuprinse<br />
o căldură nedefinită, semn al disperării de moment. Imediat se<br />
văzu în spatele gratiilor, apoi la şcoală faţă-n faţă cu profesorii<br />
care-şi aşteptau banii. Gândul îi zbură la soţie şi copil, socotind<br />
că nici în 10 ani de detenţie nu-şi putea plăti datoria. Rapid, încercă<br />
să-şi amintească : ,,De luat banii, sigur i-am luat. Când am<br />
intrat în curtea şcolii îi aveam, când am ieşit ... nu mai ştiu. Ce vor<br />
spune oamenii de la şcoală Dar soţia, cum va mai da ochii cu<br />
colegii, cu familia ei”<br />
Deşi era convins că n-avea rost să se-ntoarcă (dacă i-i<br />
furase cineva, sigur n-avea să i-i înapoieze, dacă-i căzuseră din<br />
buzunar, cine-i găsise îi va păstra). Totuşi, se-ntoarse în pas alert<br />
la Şcoala Agricolă. Pe drum, parcă-şi vedea colegii în cancelarie,<br />
aşteptând salariile. Fiecare avea banii deja împărţiţi, pentru haine,<br />
pentru alimente. Unii se îndatorau în contul salariului, alţii aveau<br />
de achitat chiria, fiindcă bani de la un salariu la altul nu rămâneau.<br />
Majoritatea cadrelor didactice erau tineri, la început de drum în<br />
viaţă.<br />
Se gândea că aveau să-l reţină, odată ajuns la Miliţie să<br />
anunţe dispariţia banilor... Mai conta că luptase în război, că fusese<br />
decorat, că era membru de partid, că mereu fusese corect Lipsa<br />
banilor conta! Aproape de intrarea în curtea şcolii, trecu pe lângă<br />
el în mare viteză o motocicletă, stârnind praful drumului şi o<br />
mulţime de hârtii, ca într-un vârtej. Când ajunse-n dreptul lor făcu<br />
ochii mari. Zeci, sute de bancnote aterizau liniştit peste praful şi<br />
pietrişul drumului. Cu înfrigurare numără banii şi mulţumi Domnului<br />
că nu-i găsise altcineva.<br />
Faţa îi era radioasă. Nu-l mai interesa cum de-i cãzuseră<br />
banii din buzunar, era doar liniştit că se putea întoarce acasă fără<br />
grijă.<br />
187