Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
îşi răsuceşte simţirile pe toate feţele că e altfel, că e… deosebit.<br />
Într-o seară s-a aşezat în genunchi, lângă pat, şi a implorat să i se<br />
arate în vis încotro să o apuce.mGăsise o cărare între o pădure crudă,<br />
verde şi un oraş mare. Cum plângea măicuţa când l-a auzit ce<br />
are în plan. „Măicuţă, asta-i menirea mea”. Dumnezeu s-o ierte!<br />
Vrednică muiere! Ea spera să se aşeze la casa lui, o casă laică, să<br />
îi aducă o noră cumsecade, ceva prunci de grijit. Of, ea nu înţelegea<br />
de ce Şi el nu putea să-i explice. Burta lăţită de atâtea<br />
protocoale încropite din risipa caracteristică feţelor bisericeşti se<br />
ridică într-un oftat smuls din străfunduri. Aerul eliberează şi povara.<br />
Adânc în coşul pieptului îşi face loc un firişor de dor. Şi se<br />
îngroaşă, se îngroaşă până-i atinge gâdilitor esofagul şi-i explodează<br />
în ochi. În iris îi pătrunde cu ace ascuţite nerăbdarea. Nu<br />
vrea să-i zărească şoferul văpaia ce usucă de dor sufletele şi îşi<br />
coboară privirea pe banchetă. Mângâie cu o mână potopită de grăsime<br />
un pachet învelit în hârtie lucioasă, scumpă. Ce-o să se mai<br />
bucure! Şi gândul îl înduioşează până la lacrimi.<br />
Ohaba se întinde calmă în lumina incertă a serii. O şosea<br />
îngustă, netedă, o străbate de la un capăt la altul graţie insistenţei<br />
primarului de a primi bani de la buget pentru reabilitarea infrastructurii.<br />
Casele sunt mici, văruite în alb sau albastru, cu pridvoare<br />
largi, umbrite de viţă-de-vie. Ferestrele sunt din lemn,<br />
termopanele n-au prins teren aici. Curţile sunt inundate de verdeaţă.<br />
Aerul are accente de băligar, fum de lemne şi înţepător<br />
verde de iarbă proaspăt cosită. Maşina neagră a Episcopiei opreşte<br />
în faţa unei porţi din lemn în spatele căreia răsare o casă albă cu<br />
mansardă din lemn lăcuit. Casa moştenită de prelat de la părinţi.<br />
Episcopul aproape că ţâşneşte pe portiera deschisă în grabă. Ion<br />
nu a apucat să parcheze bine că Preasfinţia Sa e deja cu mâna pe<br />
clanţa porţii. Petre, Petre unde eşti Petrică, am venit! Ion dă din<br />
cap si imperceptibila mişcare spune mai mult decât un şir întreg<br />
de vorbe. Măi Petre drag! Din spatele curţii, se iveşte silueta unui<br />
bărbat între două vârste, desculţ, îmbrăcat în pantaloni de trening<br />
uzaţi de frecănceala de fiecare zi. Calcă fără grabă. Peste bustul<br />
vânjos, călit de soare, poartă o bluză decolorată, cârpită în coate.<br />
Ie, mă. Inflexiuni moi, unsuroase. Fruntea i se adună întrebătoare<br />
181