You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ei (în ciuda tuturor descrierilor cu care Părintele mă ameninţa când<br />
făceam pe năzdrăvanul). N-a fost nevoie, imediat după primul<br />
front de stejari, mă aştepta cu răsuflarea încinsă. M-am apropiat<br />
precaut şi am încercat să o strâng la piept (poate-i era frig, nu<br />
altceva). Palmele ei mici, translucide, m-au oprit.<br />
– Nu! A exclamat furioasă. Cum îndrăzneşti<br />
Dar eram obişnuit cu reacţiile ei. Ştiam ce trebuia să fac.<br />
Mi-am lăsat braţele pe lângă corp şi i-am şoptit cu cea mai seducătoare<br />
voce de care eram capabil:<br />
– Toamna mi te fură!<br />
Umerii ei s-au relaxat şi duritate expresiei i s-a topit ca<br />
prin farmec. Era ca o parolă, ca un cod secret pe care numai eu îl<br />
ştiam. Foarte sensibilă la tot ce însemna poezie, dura şi imposibil<br />
de atins Luminiţa, devenea fragilă dacă ştiai cum s-o iei.<br />
– Toamna nu te iubeşte ca mine!<br />
Ochii mei se dilataseră probabil şi ameninţau să plece fără<br />
mine în palmele Luminiţei. Era prima dată când îmi spunea că mă<br />
iubeşte. Toate cuvintele, la care mă pricepeam atât de bine, au evadat<br />
din mintea mea.<br />
Ca şi cum ar fi înţeles că tocmai trecuse peste zidul invizibil<br />
care forma bariera ce ne despărţea, a plutit câţiva paşi îndepărtându-se.<br />
Eram într-o situaţie ciudată. Ştiam că ea aştepta ca<br />
eu să fac primul pas dar eu nu reuşeam să deschid gura. Apoi am<br />
observat că avea un mic rucsac în spate.<br />
– Ce ai…, vocea îmi tremura aşa că m-am oprit.<br />
A înţeles din privirea mea la ce mă refeream. Cu toată lumina<br />
palidă a lunii de septembrie mi s-a părut c-a roşit. A respirat<br />
adânc evitându-mi privirea şi a scos la iveală o păturică subţire. A<br />
întins-o pe jos cu mişcări tremurate, repetând fiecare gest de două<br />
ori (ca un om beat). S-a aşezat şi m-a privit fix în ochi pentru prima<br />
dată.<br />
– „Dacă se va întâmpla acum, nu va veni pe urmă. Dacă<br />
nu va veni pe urmă, se va întâmpla acum. De nu se va întâmpla<br />
acum, totuşi va veni pe urmă… Totul e să fi gata.”<br />
Eram singurul care-i asculta citatele din Shakespeare, aşa<br />
că mi se păreau normale venind din gura ei. De multe ori nici nu<br />
151