Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
orice se putea întâmpla, dar ceva mă oprea. Degetele ei au zăbovit<br />
un timp pe chipul meu invitându-mă. Pe naiba. Nu te vreau Chris.<br />
Nu în seara asta, nu o să las ca prima ta dată să fie cu unul ca mine.<br />
Nu. Am îndepărtat-o zâmbindu-i cu toate că ştiam că nu mă poate<br />
vedea. Fără un alt cuvânt am condus-o şi pe ea acasă (la ea, desigur).<br />
Înainte de a o lăsa să intre am îmbrăţişat-o şi o nouă durere<br />
şi-a făcut loc în pieptul meu. Dar ea nu plângea. Îngheţase în<br />
braţele mele şi nu dădea nici un semn că ar vrea să le părăsească.<br />
Nu mă mai recunoşteam, ceva era diferit. Probabil că am fi stat<br />
aşa, lipiţi unul de altul până dimineaţă dacă lumina unei ferestre<br />
nu ne-ar fi trezit din beţie. I-am luat chipul în palme şi am sărutat-o,<br />
nu era prima dată dar pentru mine era o experienţă nouă.<br />
Buzele noastre s-au atins cu teamă, simţeam că ezită şi n-am insistat.<br />
Încă un sărut tandru pe frunte şi apoi, o dată cu lumina din fereastră,<br />
s-a stins şi ea.<br />
– Sunt un idiot, am admis tremurând.<br />
Dacă asta era ideea Celui de Sus pentru o noapte a ispăşirii<br />
de păcate, apoi trebuia să ştie că avea un simţ al umorului<br />
destul de straniu. Le-am rezervat şi surorilor Heine un sertar în<br />
inima mea şi mi-am continuat misiunea. Doar o etapă mai aveam<br />
de parcurs, cea mai dificilă şi mai imprevizibilă dintre toate.<br />
Cu Luminiţa era altfel. Nu avea naturaleţea Marietei sau<br />
nebunia surorilor, dar aveam impresia că abia zărisem vârful aisbergului.<br />
Ea era diferită. O fată pe care trebuia s-o iubeşti, (şi care,<br />
spre deosebire de tatăl ei, era iubită de tot satul) care provoca pur<br />
şi simplu un lanţ de reacţii chimice cu o simplă privire. Dar ea trăia<br />
în altă lume. Mă fascina modul unic în care percepea până şi<br />
cel mai neînsemnat dintre lucruri. Cu o graţie demnă, aristocrată,<br />
(părea a se potrivi mai bine familiei regale, nu a tontului de primar)<br />
era atât de nevinovată încât părea cu adevărat un înger coborât<br />
din rai. Cu ea trebuise să am grijă, să muncesc din greu, ba<br />
chiar să-mi storc creierii pentru a găsi moduri de a o surprinde.<br />
Cu ea eram întotdeauna prins pe picior greşit, întotdeauna ruşinat<br />
de vizibila mea neînsemnătate (comparativ cu ea, desigur). Deci,<br />
nu mică mi-a fost uimirea când ea mi-a trimis vorbă că mă aşteaptă<br />
acasă la ea, şi încă fix la miezul nopţii. Bănuiam o scurtă şedinţă<br />
149