Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
distructive ale pacientului în artă urma să îl readucă la normalitate,<br />
aşa că i-au scăzut considerabil cantitatea de pastile şi au început<br />
cu cromoterapia, apoi au continuat cu artele plastice. Deşi aparent<br />
tot ce făcea acest program era să îi ocupe timpul, într-o zi ceva<br />
semnificativ chiar s-a întâmplat. Boris a fost pus faţă în faţă cu<br />
„ţipătul” lui Munch, un tablou ce portetizează psihoza perfect. Pacientul<br />
l-a privit îndelungat prima dată pierdut, apoi uimit,apoi<br />
speriat<br />
– Ei ce zici, îl întrebă doctorul, cum ţi se pare<br />
Boris a rămas mut la întrebarea pusă şi a evitat răspunsul,<br />
purtându-se ca un copil ce nu vrea să-şi recunoască vina. Era completamente<br />
dat peste cap. El, cel care niciodată nu a putut să-şi exprime<br />
furia şi nervii altfel decât prin pumni, picioare, împuşcături,<br />
ţipete a fost vexat de cât de simplu şi cât de frumos a putut să<br />
transmită tipul ăla „Munch”, tot ce simţea el înauntru. A părăsit<br />
şedinţa înainte să îi curgă vreo lacrimă. Fostul cămătar a început<br />
să prindă gustul artelor şi pe parcurs a realizat că are şi o înclinaţie<br />
reală către acestea. O serie de teste psihologice au arătat o predispoziţie<br />
spre tot ceea ce ţine de material, de volum şi doctorii s-au<br />
gândit la sculptură. Din nefericire, prima lecţie nu a mers foarte<br />
bine, Boris spărgând rotula unui alt pacient deranjant cu ajutorul<br />
dălţii şi ciocănelului din dotare. Lunile ce treceau aveau să îl pună<br />
faţă în faţă cu toate curentele şi genurile sculpturale: de la Grecia<br />
Antică, la Michelangelo, la Bernini, la Rodîn, la Brâncuşi, la Miro.<br />
Apoi a făcut cunoştinţă cu operele anilor 60-70, cele de protest<br />
politic. Timp de 9 luni Boris şi-a îmbunătăţit tehnica semnificativ<br />
şi chiar era considerat un adevărat talent de către profesorii săi.<br />
Irina este chemată să îl revadă şi vine cu primul avion la<br />
Paris. Ajunşi din nou împreună, cei doi soţi se îmbrăţişează şi se<br />
sărută încercând parcă să recâştige tot timpul pierdut în doar<br />
câteva secunde. După toate discuţiile mărunte de recuperare a<br />
noutăţilor, „ce mai fac fetele, ce mai e pe acasă, cum mai e viaţa”,<br />
Boris a simţit că trebuie să-i mărturisească Irinei schimbarea prin<br />
care a trecut şi a ales să facă asta arătându-i o mică sculptură în<br />
marmură albă cu chipul ei, de o reprezentare aproape perfectă. În<br />
şocul momentului, Irina nu ştia cum să reacţioneze, să râdă de bu-<br />
135