Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Nu mă mai obosesc să opresc toate electrocasnicele, căci o vor<br />
face de la sine din momentul în care mă vor vedea plecat, atât de<br />
bune sunt fantomele de la mine din casă. Ca nişte copii mici care<br />
văzând că nu-i bagi în seamă, renunţă la metodele lor de distragere<br />
a atenţiei. Se simt neglijate toate, dar sunt înţelegătoare, de parcă<br />
ar fi propriile mele dorinţe, unele. Ce prostii!<br />
Destul însă şi cu astea, cu problemele mele cu care mă<br />
joc de-a v-aţi ascunselea... E mai bine să te joci cu ele decât să fi<br />
îndrăgostit de ele, cum sunt unii. Nu, nu mă voi sinucide din<br />
dragoste, şi nici nu sunt aşa de ambiţios şi cu spirit competitiv<br />
încât să fac o tragedie din înfrângerea în acest joc de copii. Atâta<br />
tot că minţii mele îi e mai greu. Până se obişnuieşte, până se<br />
căleşte, săraca, ce să faci. Iubirile sunt şi ele pe-acolo pe-undeva,<br />
dar sunt fix la nivelul potrivit, de fundal, cu care te obişnuieşte ritmul<br />
alert. Aşa, ca un solo de bas care răsare de niciunde, intens<br />
dar de scurtă durată, sclipiri. Nimeni n-a trăit fericit – adică împreună<br />
cu cineva – până la adânci bătrâneţi. Eventual vreun ipocrit<br />
a zis c-a făcut-o, în afara basmelor. Ocazional... asta este. M-am<br />
resemnat. N-o să-mi omor sinceritatea cu tot felul de căsnicii pierdute,<br />
care vor aduce sinucideri pierdute, neîndemânare şi o tonă<br />
de umor negru răsturnându-se în rafale de râs zgomotoase ca prăbuşirea<br />
unui raft cu cărţi, toate scrise pe aceeaşi temă, de care vă<br />
vorbesc acum. Glume bune. Cel mai bine e să trăieşti în prezent.<br />
Faci ceea ce simţi. Dacă ţine un an sau o lună, sau mai mult, o să<br />
afli la momentul potrivit. Dar eu m-am întins prea mult la vorbă,<br />
m-am întins în prea multe camere, în căutarea unor chei imaginare<br />
ale unei închisori imaginare în care trăiesc, dealtfel. Le-am luat şi<br />
am ieşit pe uşă. Gata. STOP.<br />
Pauză publicitară, de-aia lungă, care nu se mai termină,<br />
deci nu veţi mai prinde programul în continuare. Scara blocului...<br />
din nou de piatră, dar nu vă supăraţi, parcă ar fi o scară de castel,<br />
dacă există aşa ceva. Scări din ce în ce mai abrupte, pe măsură ce<br />
le cobori. Trupurile beţivilor adormiţi trezindu-se tremurând ca<br />
nişte gândaci pe trepte. Ai grijă să nu te impiedici. Sari peste ei.<br />
Agaţă-te cu cravata de balustradă şi fă întoarceri de 360 de grade,<br />
la fiecare al naibii de etaj. Uşi zgâriate de mâţe, nu şi de a mea. A<br />
102