Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Almanah<br />
Cristi DUMITRACHE<br />
Dl. Cristi Dumitrache,<br />
editorul revistei „Pagini româneşti<br />
în Noua Zeelandă” face,<br />
acolo, la Antipozi, un lucru minunat<br />
pentru cultura românească. Ne<br />
bucură, cu atât mai mult, faptul că<br />
domnia sa ne-a trimis câteva texte,<br />
pe care le publicăm acum, în speranţa<br />
unor colaborări viitoare.<br />
Pentru că, nu-i aşa, niciodată nu<br />
poţi fi departe de ţara pe care o ai<br />
în suflet.<br />
Un conac, în pajiştea cu mac<br />
Răsărit şi asfinţit, îmbiau<br />
spre melancolie. Conacul vechi şi o-<br />
bosit, îşi trăia zilele şi nopţile, mereu<br />
tăcut, întotdeauna singur. Căci fiinţele<br />
ce-l populau nu se gândeau la el niciodată.<br />
O singură furtună-l obosea şi-l<br />
măcina într-a-tât, că dorul lui de viaţă<br />
pălea mereu.<br />
Avea şi el o favorită, straniu<br />
şi ciudat, dar... da!, conacul rece iubea<br />
o fiinţă. Era afară, în grădină. Stătea<br />
rezemat de banca veche, învăluită-n<br />
şalul gros, respirând aerul curat din<br />
jur şi atingând, din când în când, şevaletul<br />
din faţa sa. O pictură mată îşi<br />
aştepta rândul să intre în lume, timidă,<br />
albastră şi cochetă. Autoarea privea<br />
atentă-n jur, îngăduindu-şi câteva clipe<br />
de extaz, mirată că vede chiar şi o<br />
gâză aterizată pe o floare.<br />
Vântul uşor îi răsfira părul<br />
negru, înviorând-o. Îşi mută privirea<br />
spre macii din tablou, încercând să-i<br />
numere, dar se încurca de fiecare dată<br />
şi, în cele din urmă, renunţă. Se gândea<br />
la continuarea peisajului, cu păsări<br />
mari şi verzi deasupra lanului incendiat<br />
de griuri, c-un stâlp de telegraf<br />
şi un contur uman neclar. Şi<br />
poate şi-un conac, în zare, după livada<br />
cu nuci.<br />
Azi-noapte un călător trecând<br />
prin imaginea tabloului, muşca<br />
cu poftă dintr-un măr. Ştia, în vis, că<br />
avea să-l placă şi se mirase că n-apăruse<br />
mai devreme în viaţa ei. Zărise în<br />
ochii lui o văpaie, luminând picăturile<br />
reci ale ploii, ce cădea fără contenire.<br />
Simţea, până la durere, că n-ar mai<br />
putea trăi fără el, fără risipirile lui... În<br />
urmă-i şarpele unui fulger aprinse<br />
cerul... Dar călătorul nici măcar nu<br />
întoarse privirea...<br />
Norul cocoşat şi bun<br />
Nu găsise însă nici o picătură<br />
de apă, nicăieri.. Buzele-i erau strivite<br />
de nebunia uscăciunii, căzute-n părţi,<br />
scofâlcite şi crăpate. Fizic se topise de<br />
mult, alergând după fetele Morgane,<br />
asudând, târându-şi după el canistra<br />
goală şi visele... Plescăia încet, căutând<br />
să nu-şi înghită limba umflată.<br />
Era târziu şi nu credea c-o să<br />
mai iasă din beleaua asta. Trist şi fără<br />
speranţă, ameţit de pâlpâirile ultime<br />
ale vieţii respira greoi rugându-se ca<br />
totul să se sfârşească.<br />
Şi atunci se întâmplă minunea.<br />
Una ce apare o dată la o mie de<br />
ani. În cerul verde apăru, mare şi greoi,<br />
norul cocoşat şi bun. Cerul se întunecă<br />
şi primele picături ale ploii i se<br />
prelinseră, ca nişte lacrimi, pe faţă. Iar<br />
el căzu pe spate, obosit şi fericit,<br />
murind puţin...<br />
69